П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2016 року м. Київ

Справа № 2-845/09
Провадження №22-ц/824/5734/2026

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
суддя-доповідач Стрижеуса А.М., 
суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.
секретаря: Узлій М.М.

учасники справи: заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс
боржник ОСОБА_1 
заінтересовані особи Вишгородський відділ державної виконавчої служби у 
Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Акціонерне товариство «Оксі Банк»
Стягувач Акціонерне товариство «Райфайзен Банк»

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 19 листопада 2025 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс», стягувач - Акціонерне товариство «Райффайзен Банк», боржник - ОСОБА_1 , заінтересовані особи - Акціонерне товариство «Оксі Банк», Вишгородський відділ державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про заміну сторони виконавчому листі та видачу дубліката виконавчого документа в цивільній справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - 
В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2025 року представник ТОВ «Цикл Фінанс» звернувся до суду із заявою про заміну первісного стягувача AT Райффайзен Банк» у виконавчому документі у зв`язку з переходом до ТОВ «Цикл Фінанс» прав кредитора, відповідно до договору про відступлення права вимоги №114/2-75 від 29 січня 2025 року, укладеного між АТ «Райффайзен Банк» та AT «Оксі Банк» та договору про відступлення права вимоги №114/2- "5-1 від 29 січня 2025 року, укладеного між AT «Оксі Банк» та ТОВ «Цикл Фінанс».
Крім того просив видати дублікат виконавчого листа №2-845/09 щодо стягнення із ОСОБА_1 на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором у розмірі 70 550 грн. 79 коп., а також судові витрати, що складаються з судового збору : розмірі 705 грн. 50 коп., витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн., а всього 71 286 грн. 29 коп., посилаючись на те, що оригінал виконавчого листа первісним стягувачем не передавався, який втрачено при поштовій пересилці. 
Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 19 листопада 2025 року у задоволенні заяви відмовлено.
Не погоджуючись з постановленою ухвалою суду, ТОВ «Цикл Фінанс» подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норма матеріального та процесуального права просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, та ухвали нове судове рішення, яким замінити стягувача з AT «Райффайзен Банк» на ТОВ «Цикл Фінанс» у виконавчому листі № 2-845/09 виданому Вишгородським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Райфайзен Банк Аваль» суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 70 550,79 гривень, а також судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 705,50 гривень, витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 гривень, а всього 71 286,29 гривень;
Видати дублікат виконавчого листа № 2-845/09 виданого Вишгородським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Райффайзен банк Аваль» суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 70 550,79 гривень, а також судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 705,50 гривень, витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 гривень, а всього 71 286,29 гривень.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення заяви.
Зазначає, що на примусовому виконанні у Вишгородському відділі державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ) перебувало виконавче провадження № НОМЕР_1 від 24 жовтня 2019 року щодо виконання виконавчого листа № 2-845/09 виданого Вишгородським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Райффайзен банк Аваль» суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 70 550,79 гривень, а також судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 705,50 гривень, витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 гривень, а всього 71 286,29 гривень.
Станом на 03 листопада 2025 року виконавче провадження завершено.
Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження», строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Виконавче провадження № НОМЕР_1 щодо виконання виконавчого листа № 2-845/09, виданого Вишгородським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості, було відкрито 24 жовтня 2019 року. З огляду на те, що виконавчий лист був пред`явлений до виконання, строк його пред`явлення перервався та підлягає обчисленню заново з 24 жовтня 2019 року.
При цьому, варто зазначити, що 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року, який в подальшому продовжувався Указами Президента України та діє на цей час.
26 березня 2022 року набрав чинності Закон України від 15 березня 2022 року «Про внесення зміни до розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», яким розділ XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» доповнено пунктом 102, згідно з яким тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.
Оскільки порядок та строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання регулюються саме Законом України «Про виконавче провадження», як спеціальним нормативно-правовим актом, у даному випадку підлягає застосуванню норма, якою на період воєнного стану на території України встановлено переривання строків, визначених вказаним Законом, до яких, зокрема, належать строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання.
Воєнний стан запроваджений в Україні 24 лютого 2022 року наразі не припинено та не скасовано.
З огляду на викладене, строки пред`явлення виконавчого документа до виконання у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану перервалися.
Отже, станом на дату подання заяви про заміну стягувача у виконавчому документі та видачу дубліката виконавчого документа, строк пред`явлення виконавчого листа № 2-845/09 виданого Вишгородським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Райфайзен Банк Аваль» суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 70 550,79 гривень, а також судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 705,50 гривень, витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 гривень, а всього 71 286,29 гривень, не був пропущений.
Учасники справи правом подання відзиву, передбаченого ст.3609 ЦПК України, не скористалися.
В судове засідання учасники справи не з`явилися.
Від ТОВ «Цикл Фінанс» надійшла заява про розгляд справи без участі ТОВ «Цикл Фінанс».
Судова повістка, які надсилалася ОСОБА_1 повернулася до апеляційного суду з відміткою "адресат відсутній", а відповідно до п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
АТ «Райфайзен Банк», АТ «Оксі Банк», Вишгородський відділ державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Цетрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), відповідно до звітів про доставку вихідної кореспонденції Київського апеляційного суду, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином.
За таких обставин, апеляційний суд в складі колегії суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи.
Оскільки справа розглядається за відсутності учасників справи, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч.5 ст.268 ЦПК України).
Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи і перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд в складі колегії суддів приходить до наступних висновків.
Постановляючи ухвалу про відмову в задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що долучені до справи реєстри боржників, які є Додатками № 1 до договорів відступлення права вимоги, виконані у вкрай зменшеному масштабі та є повністю нечитабельними, що унеможливлює їх дослідження в суді.
У зв`язку з цим суд позбавлений можливості встановити, що право вимоги за кредитним з зговором №014/2543/72/24748 від 28 грудня 2005 року, укладеним між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 , відступлено спочатку на користь AT «Оксі Банк», а в подальшому - на користь ТОВ «Цикл Фінанс».
Крім того, судом встановлено, що рішення Вишгородського районного суду Київської області про стягнення із ОСОБА_1 на користь ВАТ «Райффайзен Банк Aваль» заборгованості за кредитним договором у розмірі 70 550 грн. 79 коп., а також судових витрат складаються з судового збору в розмірі 705 грн. 50 коп., витрат на інформаційно-технічне| забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн., а всього 71 286 грн. 29 коп., ухвалено ще у 2009 році (тобто, 16 років тому), однак, жодних належних, допустимих і достатніх доказів про відкриття виконавчого провадження та період вчинення виконавчих дій матеріали справи не містять.
Оскільки заяву про видачу дубліката виконавчого листа подано щодо рішення ухваленого у 2009 році, на даний час підстав вважати, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання не сплив, у суду немає, коли мотивоване клопотання про його поновлення не подано.
Також суд звертає увагу, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення (ч. 1 ст. 517 ЦК України).
Отже, правонаступник стягувача не позбавлений можливості отримати від первісного кредитора - AT «Райффайзен Банк», всі необхідні документи стосовно виконавчого провадження НОМЕР_2 від 24 жовтня 2019 року та ідентифікатор доступу до АСВП.
Разом з тим, суду не надано відомостей про внесення відповідного запису про виконавче провадження НОМЕР_2 до Автоматизованої системи виконавчого провадження, зокрема, ідентифікатора доступу, який би дозволив суду отримати інформацію про виконавче провадження, перевірити наявність чи відсутність такого виконавчого провадження, а таж період його здійснення.
Відтак, з наявних матеріалів справи, суд позбавлений можливості встановити, чи відкривалося виконавче провадження на підставі виконавчого листа №2-845/09 виданого Вишгородським районним судом Київської області, а також коли саме могли сплинути передбачені законом строки для його примусового виконання.
Проте, колегія суддів не може в повній мірі погодись з такими висновками суду першої інстанції. 
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Вказаним вимогам закону оскаржувана ухвала суду першої в повній мірі не відповідає. 
Питання процесуального правонаступництва врегульовано частиною першою статті 55 ЦПК України, відповідно до якої у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.
Водночас заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (не впродовж невизначеного терміну), а лише на стадіях судового процесу. Тобто таке право не є абсолютним та обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.
У разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець (частини перша та друга статті 442 ЦПК України). Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (частина п`ята статті 442 ЦПК України).
Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (частина перша статті 1 Закону України «Про виконавче провадження»).
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
У постанові від 18 січня 2022 року у справі № 34/425, провадження № 12-69гс21, Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладених у постанові від 15 вересня 2021 року у справі № 727/9430/13-ц, провадження № 61-10801св21, щодо порядку здійснення заміни сторони виконавчого провадження правонаступником, згідно з яким за відсутності відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є можливою.
У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду зазначала, що заміна сторони виконавчого провадження правонаступником у виконавчому провадженні, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.
Разом із цим, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10, провадження № 14-197цс21, уточнила висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13, щодо можливості заміни сторони виконавчого провадження, якщо таке закінчено.
Зокрема, у пунктах 80, 81, 84, 86, 90, 92, 94 та 97 указаної постанови Велика Палата Верховного Суду вказала, що на стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України. У цьому випадку норми статті 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з нормами статті 55 ЦПК України.
Натомість, як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення, заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі статті 55 ЦПК України, а в окремих випадках також на підставі частини п`ятої статті 442 ЦПК України. Відповідно, тільки до закінчення виконавчого провадження можна ставити питання про заміну сторони виконавчого провадження, а якщо виконавче провадження закінчене, то заміна відповідної сторони цього виконавчого провадження правонаступником є неможливою без його відновлення відповідно до умов законодавства.
Вчинення процесуальних дій безпосередньо в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, спрямованих на виконання судового рішення, можливе лише за умови відкритого виконавчого провадження.
Наслідком закінчення виконавчого провадження є те, що виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» (абзац другий частини першої статті 40 цього Закону), зокрема, у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу буде визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку (частина перша статті 41 Закону України «Про виконавче провадження»).
Частиною першою статті 2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється саме для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу.
Ураховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закінчене, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Тому разом із заявою щодо правонаступництва, якщо виконавче провадження закінчене, заявник має здійснювати процесуальні дії (наприклад, оскаржити постанову про закінчення виконавчого провадження), спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а суд має оцінювати ці питання в комплексі.
Тобто, у випадку закінчення виконавчого провадження заявник, що звертається з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, повинен поставити перед судом питання щодо відновлення виконавчого провадження (оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження). За відсутності підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження відсутні й підстави для процесуального правонаступництва.
Отже, не можна замінити сторону виконавчого провадження, яке було закінчене, якщо не існує підстав для відновлення виконавчого провадження, з приводу чого особа має звернутися до суду, надавши переконливі аргументи щодо такого відновлення.
Для вирішення питання щодо заміни сторони у виконавчому провадженні вирішальним є встановлення наявності відкритого виконавчого провадження, в якому ставиться таке питання.
З матеріалів справи вбачається, що заявник звернувся до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому документі у зв`язку з переходом до ТОВ «Цикл Фінанс» прав кредитора, відповідно до договору про відступлення права вимоги №114/2-75 від 29 січня 2025 року, укладеного між АТ «Райффайзен Банк» та AT «Оксі Банк» та договору про відступлення права вимоги №114/2- 5-1 від 29 січня 2025 року, укладеного між AT «Оксі Банк» та ТОВ «Цикл Фінанс».
З витягу АСВП від 11 серпня 2025 року вбачається, що виконавче провадження з виконання рішення суду у справі №2-845/09 щодо стягнення із ОСОБА_1 на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором було відкрито 24 жовтня 2019 році та завершено. 
Оскільки виконавче провадження закінчено заявник не вчиняв дій, спрямованих на відновлення виконавчого провадження, заміна стягувача у виконавчому провадженні в цьому випадку не відповідатиме завданням цивільного судочинства.
За відсутності підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.
Стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби/приватним виконавцем без прийняття до виконання. Отже, за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання (див: постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: від 25 червня 2019 року у справі № 910/10031/13 та від 11 березня 2021 року у справі № 910/2954/17).
Особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Але разом з тим ця особа до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством. Тому заміна стягувача як сторони виконавчого провадження неможлива, якщо заява правонаступника про це подана, зокрема, після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, і він не був поновлений судом. Водночас заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, у тому числі до відкриття виконавчого провадження.
Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
При вирішенні питання про заміну сторони виконавчого провадження суди мають встановити, чи не сплив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання. Після спливу строку виконавчого провадження не може вирішуватись питання про заміну сторони виконавчого провадження.
Зазначене відповідає правовим висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постановах: від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17, провадження № 12-48гс20, від 16 лютого 2021 року у справі № 911/3411/14, провадження № 12-39гс20, від 18 січня 2022 року у справі № 34/425, провадження № 12-69гс21, від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10, провадження № 14-197цс21, і неодноразово підтриманим Верховним Судом у постановах: від 11 березня 2021 року у справі № 910/2954/17 (Касаційний господарський суд), від 10 серпня 2022 року у справі № 127/2-2509/09, провадження № 61-2001св22, від 31 серпня 2022 року у справі № 2-190/12, провадження № 61-1684св22, від 14 вересня 2022 року у справі № 1519/2-1141/11, провадження № 61-4323св22 та інших.
Крім того, 26 березня 2022 року набрав чинності Закон України від 15 березня 2022 року «Про внесення зміни до розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», яким розділ XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» доповнено пунктом 102, згідно з яким тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.
Оскільки порядок та строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання регулюються саме Законом України «Про виконавче провадження», як спеціальним нормативно-правовим актом, у даному випадку підлягає застосуванню норма, якою на період воєнного стану на території України встановлено переривання строків, визначених вказаним Законом, до яких, зокрема, належать строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання.
Воєнний стан запроваджений в Україні 24 лютого 2022 року наразі не припинено та не скасовано.
З витягу АСВП від 11 серпня 2025 року вбачається, що виконавче провадження з виконання рішення суду у справі №2-845/09 щодо стягнення із ОСОБА_1 на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором було відкрито 24 жовтня 2019 році та завершено.
З огляду на викладене, строки пред`явлення виконавчого документа до виконання у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану перервалися.
Разом з тим, суд на зазначене не звернув уваги, а отже дійшов передчасного висновку про відмову в задоволенні заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні, в той час як ТОВ «Цикл-Фінанс» просило замінити сторону стягувача саме у виконавчому документі.
Відповідно до ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Керуючись ст.ст. 259, 367, 369, 374, 379, 381-382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» - задовольнити частково.
Ухвалу Вишгородського районного суду Київської області- скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач: А.М. Стрижеус

Судді: Л.Д. Поливач

О.І. Шкоріна