Справа № 358/447/26  Провадження № 2/358/661/26   	

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2026 року м. Богуслав 

Богуславський районний суд Київської області в складі: 
головуючого судді Романенко К.С., 
за участю секретаря судового засідання Шпак К.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Богуслав у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - 

В С Т А Н О В И В: 

19.03.2026 представник ТОВ «ФК «ЕЙС» Поляков О.В. звернувся до Богуславського районного суду Київської області з вказаним позовом, в якому просить стягнути із ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 582308748 від 17.01.2023 у розмірі 26481,12 грн., яка складається з 5183,60 грн - заборгованості по тілу кредиту, 21297,52 грн - заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Також просить стягнути витрати на сплату судового збору в розмірі 2662,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн. 
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 17.01.2023 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідач ОСОБА_1 уклали кредитний договір № 582308748 у формі електронного документа, з використанням електронного підпису, відповідно до якого відповідач отримала від товариства кредитні кошти у розмірі 2000,00 грн., які були перераховані на банківську картку, вказану відповідачем при укладенні договору та в подальшому відповідач збільшила суму кредиту до 5200,00 гривень. Однак відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконувала, у зв`язку з чим виникла заборгованість.
28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу. В подальшому до вказаного договору факторингу укладалися додаткові угоди, у тому числі щодо продовження терміну дії договору факторингу. За укладеним договором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило, а ТОВ «Таліон Плюс» набуло право вимоги до відповідача за вищевказаним кредитним договором.
27.05.2024 ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали договір факторингу, відповідно до якого ТОВ «Таліон Плюс» відступило, а ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс»» набуло право вимоги до відповідача за вищевказаним кредитним договором. 
15.07.2025 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс»» та ТОВ «ФК «Ейс»» уклали договір факторингу, відповідно до умов якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 582308748 від 17.01.2023 у розмірі 26481,12 грн. 
Оскільки станом на день звернення до суду відповідач свої зобов`язання за договором не виконала, позивач звернувся до суду .
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.03.2026 справу передано на розгляд судді Романенко К.С.
Ухвалою від 06.05.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання. Відповідачу роз`яснено право подачі відзиву на позовну заяву.
Також ухвалою задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів у АТ «Універсал Банк». Витребувані докази надійшли до суду 09.06.2026.
У судове засідання сторони не з`явилися.
Представник позивача Поляков О.В. про час, день та місце розгляду повідомлений належним чином, в позовній заяві зазначив, що просить суд розглядати справу без участі представника позивача. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за її відсутності не заявляла. Відзив на позовну заяву не подала.
Згідно з відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області, відповідач була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проте 25.06.2024 знята з реєстрації.
Відомості про місце реєстрації ОСОБА_1 в Єдиному державному демографічному реєстрі відсутні.
Враховуючи викладене, судове повідомлення про виклик до суду було надіслано відповідачу за останнім відомим місцем реєстрації (проживання), а також виклик здійснювався шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті Судової влади України відповідно до вимог частини 11 статті 128 ЦПК України.
Отже, судом вжито всіх передбачених законом заходів для належного повідомлення відповідача про розгляд справи.
Як визначено у частині першій статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин, відповідно до статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе здійснити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що 14.01.2022 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Договір кредитної лінії № 582308748. Договір укладено у формі електронного документу з використанням електронного підпису, який був підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора - MNV3S26K (а.с.15-23 зі з/б ).
Відповідно умов договору, кредитодавець зобов`язався надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 6000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».
Відповідно до п. 2.3. 2.4 Договору кредитодавець надає перший транш за Договором в сумі 2000 грн. одразу після укладення Договору, який має бути повернено 16.02.2023. Другий та решта траншів надаються протягом дисконтного періоду кредитування на умовах, передбачених Договором.
Відповідно до п. 3.1 позичальнику надається дисконтний період кредитування, протягом якого він може збільшувати суму кредиту (отримати черговий транш) в межах кредитного ліміту, а також частково повернути суму кредиту. На момент укладення Договору строк дисконтного періоду користування складає 30 днів від дати отримання першого траншу. 
Договором передбачено можливість пролонгації дисконтного періоду, для чого позичальник має сплатити всі нараховані за перші 30 днів проценти у розмірі 468 грн.
У Розділі 5 Договору сторони погодили, що надання відповідачу грошових коштів може відбуватися шляхом перерахування на платіжну картку № НОМЕР_1 ,яку відповідач вказала у Заявці на отримання грошових коштів в кредит від 17.01.2023 (а.с. 29) протягом 3 днів з моменту кладення Договору чи ініціювання отримання чергового траншу або шляхом видачі готівки у відділенні небанківської фінансової установи чи банку, які мають право надавати послугу з переказу коштів, однак перший транш за цим договором надається шляхом перерахування на карту № НОМЕР_1 .
Також сторони дійшли згоди, що орієнтовна дата погашення всієї суми кредиту за всіма траншами є датою закінчення дисконтного періоду кредитування - 16.02.2023, а саме протягом 30 днів з дати отримання першого траншу (п. 7.1 Договору).
Пунктом 7.2 Договору передбачені обставини, за яких має бути повернена основна сума кредиту.
За умовами Договору позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом. Інших витрат за належне користування кредитом, не передбачено. Процентні ставки за договором є фіксованими і не підлягають зміні кредитодавцем у односторонньому порядку в сторону погіршення для позичальника. Інші загальні витрати залежать від обраної моделі поведінки позичальника та передбачені розділом 8 Договору.
Пунктом 11.1 Договору визначено, що строк дії договору становить 5 років з моменту його підписання, а в частині розрахунків до повного та належного їх виконання.
На підтвердження укладення договору ТОВ «ФК «ЕЙС» надало довідку щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», в якій зазначено, що договір № 582308748 від 17.01.2023 був підписаний відповідачем з використанням одноразового ідентифікатора MNV3S26K, який відправлено відповідачу 17.01.2023 о 14:59:23 на номер мобільного телефону НОМЕР_2 , вказаний нею в заявці на отримання грошових коштів. Вже о 15:00:29 17.01.2023 товариством було перераховано грошові кошти на банківську карту, що належить відповідачу, що в свою чергу слугує доказом того, що остання прийняла пропозицію ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (а.с. 37).
У подальшому відповідач вчинила дії з метою продовження дисконтного періоду та сплатила проценти у сумі 890,00 грн. 15.02.2023 (а.с. 37 зі з/б).
На підтвердження надання кредиту шляхом безготівкового зарахування грошей позивач ТОВ «ФК «ЕЙС» надав копію електронного платіжного доручення від 17.01.2023 на суму 2000,00 грн., від 19.01.2023 на суму 2000,00 грн., від 18.02.2023 на суму 1200,00 грн., які були переведені на картку відповідача № НОМЕР_6, яку останній зазначив в заяві на видачу кредитних коштів (а.с.44).
Відповідно до листа АТ «Універсал Банк» від 23.05.2026, який надійшов до суду 09.06.2026, на ім`я ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) банком емітовано банківську картку № НОМЕР_4 , а також інші банківські картки.
Також із наданої АТ «Універсал Банк» виписки про рух коштів вбачається, що за період з 17.01.2023 по 22.01.2023 на платіжну картку № НОМЕР_4 було зараховано платіж у сумі 2000,00 грн.; за період з 19.01.2023 у сумі 2000,00 грн.; за період з 18.02.2023 по 23.02.2023 у сумі 1200,00 грн. Номер телефону НОМЕР_5 є фінансовим номером телефону за платіжною карткою № НОМЕР_4 та знаходиться в анкетних даних ОСОБА_2 (а.с. 130-132).
Однак свої зобов`язання за кредитним договором відповідач не виконувала належним чином, у зв`язку з чим виникла заборгованість.
Із доданого до позову розрахунку заборгованості за кредитним договором № 582308748 від 17.01.2023 вбачається, що заборгованість відповідача становить: 21297,52 грн. по відсоткам за користування кредитом та 5183,60 грн. за тілом кредиту (а.с. 89-90).
Належних та достовірних доказів погашення заборгованості за кредитним Договором та його припинення відповідач суду не надала та не спростувала доказів, наданих позивачем.
Також на підтвердження отримання відповідачем грошових коштів в кредит від 17.01.2023 позивачем до позовної заяви також додано Заявку; Алгоритм дій ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» стосовно укладання кредитних договорів; Порядок дій споживача в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» з метою акцепту оферти та укладення електронного договору; Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога»; Паспорт споживчого кредиту продукту «СМАРТ» до договору. 
Таким чином, позивачем доведено належними та допустимими доказами факт укладення кредитного договору між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 17.01.2023 та отримання відповідачем кредитних коштів у заявленому позивачем розмірі.
Відповідно до положень ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
У відповідності до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).
Відповідно до положень ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1 ст.1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
У частині першій статті 510 ЦК України передбачено, що сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.
Законодавство також передбачає порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) в зобов`язанні.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.
За частиною першою статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Згідно з частиною першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч.1 ст.1078 ЦК України).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 513 ЦК України).
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до частини другої статті 516 ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (статті 517 ЦК України).
За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на її погашення первісному кредитору і таке виконання є належним.
Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 23.09.2015 у справі №6-979цсі5.
Також судом встановлено, що 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу № 28/1118-01 та додаткові угоди, у тому числі про продовження терміну дії Договору факторингу у кінцевому терміні до 31.12.2024. На виконання умов договору сторони підписали Реєстр вимоги № 225 від 18.04.2023, за яким від первісного кредитора до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 582308748 від 17.01.2023 на суму 26481,12 грн. (а.с. 49-63).
27.05.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» було укладено договір факторингу № 27/0524-01, за умовами якого ТОВ «Таліон Плюс» відступило, а ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» прийняло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 582308748 від 17.01.2023 на суму 26481,12 грн., про що 27.05.2024 підписали Реєстр прав вимоги № 1 (а.с. 64-72).
15.07.2025 ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладели договір факторингу № 15/17/25-Е, відповідно до якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 582308748 від 17.01.2023 на суму 26481,12 грн. (а.с. 73-86).
З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту в розмірі 5183,60 грн. та процентами в розмірі 21297,52 грн., які нараховані в межах строку дії кредитного договору та відповідно до його умов.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, як розподілити між сторонами судові витрати.
Частиною першою статті 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі, гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом робами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представник позивача надав: - копію договору про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025; - копію додаткової угоди № 25771044982 від 01.09.2025; - копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Соломка О.В. серії КС № 7073/10 від 19.10.2018;- копію акту прийому-передачі наданих послуг (даний акт є невід`ємною частиною до Договору про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025), відповідно до якого за надані правові та юридичні послуги сторони погодили гонорар у розмірі 7000 грн.; - копію протоколу погодження вартості послуг.
При встановленні гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Слід також зазначити, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 02.07.2020 у справі №362/3912/18 (провадження № 61-15005св19), у додатковій постанові Верховного Суду від 30.09.2020 у справі № 201/14495/16-ц (провадження № 61-22962св19).
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Враховуючи викладене, а також те, що заявлені позивачем витрати у сумі 7000,00 грн. є неспівмірними із складністю цієї справи, наданим представником обсягом послуг у суді, затраченим ним часом на надання правничої допомоги, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 3500 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Також з відповідача на користь позивача у відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України необхідно стягнути судовий збір в сумі 2662,40 грн.
Керуючись ст.ст. 205, 207, 526, 530, 598, 599, 610, 611, 612, 638, 639, 1046, 1048, 1049, 1054, 1056-1 ЦК України, ст. ст. 3, 10, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», ст.ст. 4, 5, 10, 12, 13, 76-81, 89, 133, 141, 259, 263-265, 268, 280, 354 ЦПК України, суд,- 

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» заборгованість за кредитним договором №582308748 від 17.01.2023 у розмірі 26481 (двадцять шість тисяч чотириста вісімдесят одна) гривня 12 копійок, яка складається з: тіла кредиту 5183,60 грн. та процентів за користування кредитом 21297,52 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» судовий збір у розмірі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» витрати на правову допомогу у розмірі 3500 (три тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.
Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про учасників справи:
Повне найменування:
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», адреса: Україна, 02090, м. Київ, вул. Алматинська, буд. 8, оф. 310а, код ЄДРПОУ 42986956;
Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса останнього місця реєстрації: АДРЕСА_2 . 

Головуючий: суддя 	К. С. Романенко