ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

04 червня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 215/1353/26	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),
суддів: Добродняк І.Ю., Суховарова А.В., 
розглянувши у письмовому провадженні в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 23 лютого 2026 року (суддя Камбул М.О.) у справі №215/1353/26 за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської обласної державної адміністрації в особі керівника Лисака Сергія Петровича про встановлення наявності компетенції та зобов`язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и В:

До Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 , в якому позивачка просила:
- встановити наявність компетенції (повноважень) Дніпропетровської обласної державної адміністрації в особі керівника Лисака Сергія Петровича при отриманні заяви від 24.02.2025 року створювати штучні перешкоди для проведення службової перевірки дій посадових осіб і надання правової оцінки діям до правового порядку ч.1,2 ст.119 Конституції України та визнати такі перешкоди протиправною бездіяльністю, а таку процедуру протиправною діяльністю та зобов`язати надати завірений статут КНП Центр первинної медико-санітарної допомоги №1 КМР.
Ухвалою Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 23 лютого 2026 року позовну заяву передано на розгляд до Дніпропетровського окружного адміністративного суду. 
Ухвала суду мотивована тим, що переданий на вирішення суду спір предметно не підсудний місцевим загальним судам як адміністративним судам.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, позивачка подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на помилковість висновків суду щодо предмету спору та спірних правовідносин між сторонами, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції як таку, що прийнята з порушенням правил юрисдикції, неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Апеляційна скарга фактично обґрунтована незгодою з висновками суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для передачі справи на розгляд іншого суду. Крім цього, звертає увагу на те, що судді було заявлено відвід, який не був вирішений.
Перевіривши, в межах доводів апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з такого. 
Так, виходячи з підстав заявленого позову, позивачкою оскаржуються дії відповідача 
щодо розгляду її заяви від 24.028.2025 року
Суд першої інстанції, враховуючи зміст заявлених позивачем вимог, дійшов правильного висновку про те, що справа за позовом ОСОБА_1 предметно не підсудна місцевим загальним судам як адміністративним судам.
Такі висновки суду першої інстанції узгоджуються з положеннями ч.1 ст.20 КАС України, якою визначено вичерпний перелік справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.
Оскільки, частиною 2 статті 20 КАС України визначено, що окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті, то суд першої інстанції, врахувавши територіальну підсудність, дійшов вірного висновку про те, що переданий на вирішення суду спір предметно підсудний Дніпропетровському окружному адміністративному суду.
Суд апеляційної інстанції враховує, що Кодекс адміністративного судочинства України не визначає порядок дій суду першої інстанції у разі подання до нього позову, який предметно не підсудний цьому суду, а саме не визначає можливості повернення такого позову заявнику чи направлення його до суду, до предметної підсудності якого віднесено розгляд таких справ.
В той же час, порушення судом першої інстанції предметної підсудності є безумовною підставою для скасування рішення суду першої інстанції (ч.1 ст.318 КАС України).
Тобто, положення Кодексу адміністративного судочинства України мають прогалину в частині визначення дій суду першої інстанції у вказаному випадку.
Відповідно до ч.6 ст.7 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону).
Таким чином, суд першої інстанції, вирішуючи питання щодо предметної підсудності, обґрунтовано застосував аналогію закону, яким визначено порядок дій суду при вирішенні питання щодо територіальної підсудності (ст..29 КАС України).
Стосовно аргументів позивачки про заявлений судді відвід слід зазначити те, що у відповідності до п.1 ч.3 ст.317 КАС України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо: в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і підстави його відводу визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованими, якщо апеляційну скаргу обґрунтовано такою підставою.
Тобто, обов`язково умовою для скасування судового рішення є те, що судом апеляційної інстанції визнано обгрунтованими підстави заявленого відводу судді.
В матеріалах справи наявна заява позивачки про відвід судді, яка обгрунтовано незгодою з діями судді щодо встановлення предметної підсудності справ за її позовами.
Перелік підстав для відводу судді визначено ст.36 КАС України.
Відповідно до ч.4 ст.36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.
Отже, процесуальні дії судді щодо визначення предметної підсудності справи, не можуть бути визнані обгрунтованими підставами заявленого відводу.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про законність та обгрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції щодо передачі справи на розгляд іншому суду.
З цих підстав суд апеляційної інстанції вважає за необхідне в задоволенні апеляційної скарги відмовити.
На підставі викладеного, керуючись п.1 ст.315, ст.ст.316 321, 322, 325 КАС України, суд, -
У Х В А Л И В: 

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 23 лютого 2026 року по справі №215/1353/26 – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку у строки, визначені ст..329 КАС України.

Повний текст судового рішення складено 04.06.2026

Головуючий - суддя Я.В. Семененко 

суддя І.Ю. Добродняк 

суддя А.В. Суховаров