Справа № 420/37405/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 червня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі
головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (код ЄДРПОУ 13967927, місце знаходження: 36000, м. Полтава, вул. Гоголя, 34) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (код ЄДРПОУ 20987385, місце знаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 05 листопада 2025 року через Електронний суд (сформована 04.11.2025) надійшла позовна заява ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (код ЄДРПОУ 13967927, місце знаходження: 36000, м. Полтава, вул. Гоголя, 34), в якій позивач просить:
- Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 03.10.2025 №155250002390;
- Зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити ОСОБА_1 призначення та виплату пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» у розмірі 60% від усіх сум заробітної плати згідно з довідкою про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, яка працювала в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, та посаду якої було класифіковано (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та довідкою про інші складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 28 травня 2025 року №01-12/542, виданих Київською районною адміністрацією Одеської міської ради починаючи з 25.09.2025 року з урахуванням уже отриманих сум пенсії;
- Звернути рішення до негайного виконання в межах одного місяця.
Ухвалою від 18листопада 2025 року, після усунення недоліків позовної заяви шляхом подання документу, що підтверджує сплату судового збору,позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи в порядку ч. 5 ст. 262 КАС України.
Залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (код ЄДРПОУ 20987385, місце знаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83)
На обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що 25 вересня 2025 року, ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про переведення на пенсію за іншим Законом на пенсію за віком відповідно до Закону України “Про державну службу”, надавши довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, яка працювала в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, та посаду якої було класифіковано(посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та довідку про інші складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 28 травня 2025 р. № 01-12/542, виданих Київською районною адміністрацією Одеської міської ради.
Проте, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 03.10.2025 № 155250002390 відмовлено у переведенні з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».
Представник наголошує, що відмова ґрунтувалась на тому, що заявник не працював на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, станом на день набрання чинності Закону № 889-VІІІ та не має стажу роботи на таких посадах.
Проте, стаття 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" встановлює категорії посад в органах місцевого самоврядування, відповідно до яких: шоста категорія - посади керуючих справами (секретарів) виконавчих комітетів міських (міст районного значення), сільських, селищних рад, керівників структурних підрозділів виконавчого апарату районних та секретаріатів районних у містах Києві та Севастополі рад та їх заступників, керівників управлінь, відділів та інших структурних підрозділів виконавчих органів міських (міст районного значення),районних у містах рад та їх заступників, помічників голів, радників, консультантів, начальників секторів, головних бухгалтерів, спеціалістів управлінь, відділів, інших структурних підрозділів виконавчих органів міських (міст обласного значення та міста Сімферополя) рад, старост.
А отже, період роботи на відповідних посадах в міській раді зараховується до стажу державної служби.
Представник наголошує, що на момент звернення позивача до Головного управління ПФУ в Одеській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» він досяг пенсійного віку встановленого законом 62 роки.
Також, представник звернув увагу на трудову книжку серії НОМЕР_2 позивача, де відповідно до записів в ній з 10.11.1986 року затверджений інструктором Центрального райкому компартії України, з 21.11.1988 року завідувач організаційним відділом райкома партії та звільнений з 03.12.1990 року, з 14.12.1998 року був прийнятий на посаду 1 заступника голови Київської районної адміністрації та звільнений 25.10.2004 року, з 26.10.2004 року по 01.02.2005 року працював на посаді заступника начальника управління дорожнього господарства та благоустрою Одеської міської ради, з 03.10.2006 року по 07.11.2006 року працював на посаді помічника консультанта депутата України, з 08.11.2006 року по 01.03.2007 року працював на посаді заступника начальника Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Одеській області, з 02.03.2007 року по 24.04.2008 року працював на посаді начальника Державної екологічної інспекції в Одеській області, з 24.11.2009 року по 17.11.2010 року працював на посаді помічника-консультанта народного депутата України, з 25.11.2010 року по 11.03.2025 року працював на посаді голови Київської районної адміністрації Одеської міської ради.
Отже, записами трудової книжки ОСОБА_1 стаж державної служби станом на 01.05.2016 року складав 17 років 3 місяці, а на момент звільнення – 26 років.
Не погодившись з діями Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавської області позивач звернувся до суду. 
До суду 02.12.2025 року від Головного управління ПФУ в Одеській області надійшли пояснення третьої особи щодо позову.
До суду 03.12.2025 року від Головного управління ПФУ в Одеській області надійшли копії пенсійної справи позивача.
До суду 05.12.2025 року через електрону пошту та пізніше через засоби поштового зв`язку до суду 08.12.2025 від Головного управління ПФУ в Полтавській області надійшов відзив на позовну заяву, де представник відповідача заперечує проти позовних вимог та просить відмовити у задоволені, з огляду на таке. 
ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області, як отримувач пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Позивач 25.09.2025 звернувся до Головного управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про перерахунок пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з переходом на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII.
За принципом екстериторіальності заяву ОСОБА_1 від 25.09.2025 та додані до неї документи було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області та прийнято рішення від 03.10.2025 №155250002390, яким відмовлено ОСОБА_1 в переведенні з пенсії за віком згідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу», відповідно до поданої заяви від 25.09.2025, у зв`язку з відсутністю правових підстав.
Представник відповідача обґрунтовує правомірність тим, що основним критерієм, який визначає підстави для зарахування періоду роботи на посаді державного службовця до стажу, який дає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ є встановлення за займаною посадою відповідного рангу державної служби та прийняття присяги державного службовця.
Час роботи в органах місцевого самоврядування, в тому числі на виборних посадах, зараховується до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ до 04.07.2001, тобто на дату набрання чинності Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».
Особи, які станом на 01.05.2016 (дату набрання чинності Законом № 889-VIII) не мають необхідного стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону №3723-ХІІ, права на пенсію відповідно до ст. 37 Закону №3723-ХІІ, з урахуванням вимог, визначених у пунктах 10 та 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIIІ не мають.
Також, відповідно до статті 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Тому, представник відповідача вважає, що доводи Позивача, що період роботи в органах місцевого самоврядування державної служби підлягає зарахуванню для призначення пенсії державного службовця - безпідставні.
Представник відповідача зазначає, що з огляду на внесені зміни, які застосовуються з 01.01.2024, розмір пенсії державного службовця, який працював після 01.01.2024 та посаду якого класифіковано, обчислюється з урахуванням довідок про заробітну плату, що видані за формами, наведеними в додатках 1-3 до Порядку №622. 
Розмір пенсії державного службовця, який звільнився до 01.01.2024, обчислюється з урахуванням довідок про заробітну плату, що видані за формами, наведеними в додатках 4-6 до Порядку №622. 
Отже, пунктом 5 Порядку №622 (в редакції постанови №823, яка набрала чинності 20.07.2024 та застосовується з 01.01.2024) чітко визначено, за якими формами згідно з додатками 1-6 видаються довідки про заробітну плату державних службовців. 
Представник наголосив, що аналіз наданої ОСОБА_1 заяви від 25.09.2025, щодо переведення з пенсії за віком, призначеної згідно Закону №1058-ІV на пенсію за віком згідно з Закону №889-VIII, свідчить про відсутність права на перерахунок пенсії, оскільки стаж роботи на посадах віднесених до категорій посад державних службовців становить 3 роки 9 місяців 19 днів. 
Тобто, довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця без вих.№ та дати, № 01-12/542 від 28.05.2025, видані Київською районною адміністрацією Одеської міської ради не відповідають пунктам 4, 4-2 Порядку № 622. 
Також, як звернув увагу представник відповідача, позивач не є особою, яка на день набрання чинності цим Законом мала не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу», а відтак не може вважатися особою, яка з досягненням пенсійного віку має право на перехід на пенсію державного службовця, передбачену ст. 37 Закону № 3723-ХІІ.
З огляду на викладене вище, представник вважає, що рішення від 03.10.2025 №155250002390 - прийнято правомірно.
До суду 09.12.2025 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, де представник не погоджується з доводами Головного управління ПФУ в Полтавській області з огляду на таке.
Відповідач не зазначає, що ним не було вчинено ніяких дій щодо звернення до Київської районної адміністрації Одеської міської ради щодо заміни довідок, які на його думку видані з порушенням та не відповідають пунктам 4, 4-2 Порядку № 622.
Статтею 46 Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII визначені особливості стажу державної служби, зокрема у пункті 2 зазначено, що до стажу державної служби зараховуються, зокрема, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».
Також, представник позивача зазначає, що на момент набрання чинності Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VІІІ, 01.05.2016 позивач перебував у трудових відносинах з Київською районною адміністрацією Одеської міської ради.
Тому представник позивача вважає, що позивачем дотримані всі умови, які визначені ч. 1 ст. 37 Закону № 3723-ХІІ, пунктами 10, 12 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII для призначення їй пенсії за віком на підставі статті 37 Закону № 3723-ХІІ.
Представник позивача звертає увагу, що законодавством передбачено зарахування стажу роботи в партійних організаціях до стажу державного службовця, особам які працювали на виборних та відповідальних посадах в органах до 24.10.1990.
Враховуючи вищезазначене, представник позивача вважає, що відповідач не навів жодних спростувань щодо обґрунтованості позовної заяви та, що відповідач порушує право позивача на отримання пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу»
Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, докази, якими вони підтверджуються, судом встановлено таке.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_3 .
Відповідно до матеріалів пенсійної справи рішенням Головного управління ПФУ в Одеській області 155250002390 від 22.04.2019 року позивачу з 12.03.2019 року призначено пенсію за віком на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Судом встановлено, що 25.09.2025 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою за № 9906 про переведення на пенсію за іншим Законом на пенсію за віком відповідно до Закону України “Про державну службу”, надавши довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, яка працювала в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, та посаду якої було класифіковано(посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та довідку про інші складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 28 травня 2025 р. № 01-12/542, виданих Київською районною адміністрацією Одеської міської ради.
Матеріалами справи підтверджено, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 03.10.2025 № 155250002390 відмовлено у переведенні з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», оскільки заявник не працював на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, станом на день набрання чинності Закону № 889-VІІІ та не має стажу роботи на таких посадах.
Суд дослідив Довідку про складові заробітної плати для призначення особі пенсії державного службовця, яка працювала в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, та посаду якої було класифіковано(посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), відповідно до якої ОСОБА_1 працював в Київській районній адміністрації Одеської міської ради на посаді голови, заробітна плата станом на 01.03.2025 року становить: посадовий оклад 13762,00 грн, надбавка за ранг(7 ранг) 600,00 грн, надбавка за вислугу років (40 відсотків)(за стаж державної служби 23 років)5744,80 грн, усього 20106, 80 грн.; Довідку 01-12/542 від 28.05.2025 року про інші складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, відповідно до якої за період з 01.01.2024 по 31.12.2024 року премія місячна становить разом 363716,77 грн., а інші виплати(матеріальна допомога, премії тощо, нараховані за період, що перевищує календарний місяць становить разом 251672,78 грн.
Також судом досліджено пенсійну справу позивача та інші документи.
Не погодившись із вказаним рішенням, позивачка звернулася до суду.
Проаналізувавши положення чинного законодавства, обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню повністю, з огляду на таке.
Частиною 2 ст.19 Конституції України унормовано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV (далі – Закон № 1058-ІУ) визначено принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Частиною 1 ст. 9 Закону №1058-ІV встановлено, що в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
За приписами ч.1 ст.10 вказаного Закону передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.
Пенсійне забезпечення державних службовців до 01.05.2016 було врегульованим Законом України "Про державну службу" № 3723-XII від 16.12.1993 (далі, - Закон № 3723-XII).
З 01.05.2016 набрав чинності Закон України "Про державну службу" № 889-VIII від 10.12.2015, згідно з Прикінцевих та перехідних положень якого втратив чинність Закон України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.
Статтею 90 Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII передбачено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Водночас, відповідно до пункту 10 Прикінцевих положень Закону України "Про державну службу" в редакції від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Пунктом 12 Прикінцевих положень Закону України "Про державну службу" в редакції від 10 грудня 2015 року № 889-VIII встановлено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Таким чином, у випадку відсутності в особи стажу визначеного підпунктами 10 та 12 Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, пенсійне забезпечення здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". 
Водночас, за умов наявності в особи стажу понад 10 чи 20 років, в сукупності з дотриманням інших вимог, визначених пунктами 10 та 12 зазначеного Закону, у такої особи виникає право на одержання пенсії державного службовця.
При цьому, виходячи з аналізу змісту положень пунктів 10 та 12 Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, у питаннях пенсійного забезпечення законодавець розрізняє державних службовців та осіб, які перебувають на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, зокрема в частині набутого стажу.
Отже, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України "Про державну службу" № 889-VIII від 10.12.2015 передбачено, що за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII від 16.12.1993, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Обов`язковою умовою для збереження в особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-XII від 16.12.1993 після 1 травня 2016 року є дотримання сукупності вимог, визначених ч.1 ст.37 вказаного Закону та Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" № 889-VIII від 10.12.2015, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.
Тобто, після 1 травня 2016 року (дата набрання чинності Законом України "Про державну службу" № 889-VIII від 10.12.2015) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII від 16.12.1993 лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" № 889-VIII від 10.12.2015 року та мають передбачені ч. 1 ст. 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII від 16.12.1993 вік і страховий стаж.
Так, відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII (у редакції на час набрання чинності Законом України "Про державну службу" № 889-VIII від 10.12.2015) на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Так, суд встановив, що позивачу відмовлено у переведенні на пенсії за ЗУ «Про державну службу» з підстав того, що служби в органах місцевого самоврядування не відноситься до державної служби.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд вважає, що такі доводи відповідача є помилковими, з таких підстав.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 46 Закону №889-VIII до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».
Згідно з частиною третьою статті 46 Закону №889-VIII Кабінет Міністрів України постановою від 25.03.2016 №229 затвердив Порядок обчислення стажу державної служби (чинний з 01.05.2016), який визначає механізм обчислення стажу державної служби. До стажу державної служби зараховується, зокрема, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування» (пункт 4 Порядку №229).
Пунктом 6 цього Порядку передбачено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом №889-VIII обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення цього Закону.
Пунктом 8 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VIII встановлено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.
Отже, в цьому випадку слід керуватись Порядком №283 та додатком до нього (діяли до 01.05.2016), за змістом пункту 2 якого до стажу державної служби зараховується робота (служба): на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України Про службу в органах місцевого самоврядування, а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.
Суд звертає увагу, що як Порядок №283, так і чинний наразі Порядок №229 передбачає, що до стажу державної служби зараховується час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування.
Згідно зі статтею 14 Закону України від 07.06.2001 №2493-III «Про службу в органах місцевого самоврядування» (далі- Закон №2493-III) в органах місцевого самоврядування встановлюються такі категорії посад, зокрема, четверта категорія - посади голів постійних комісій з питань бюджету обласних, Київської та Севастопольської міських рад (у разі коли вони працюють у раді на постійній основі), керівників управлінь і відділів виконавчого апарату обласних, Севастопольської міської та секретаріату Київської міської рад, секретарів міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) рад, заступників міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) голів з питань діяльності виконавчих органів ради, керуючих справами (секретарів) виконавчих комітетів, директорів, перших заступників, заступників директорів департаментів міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) рад, міських (міст районного значення) голів, селищних і сільських голів, посади заступників голів районних рад.
Відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством. 
Отже, в даному випадку слід керуватися Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 3 травня 1994 року № 283. Відповідно до пункту 2 Порядку обчислення стажу державної служби до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах керівних працівників і спеціалістів державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР та на посадах в органах місцевого самоврядування передбачених статтею 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування». 
Стаття 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" встановлює категорії посад в органах місцевого самоврядування, відповідно до яких: третя категорія - посади перших заступників та заступників міських голів (міст - обласних центрів) з питань діяльності виконавчих органів ради; секретарів міських (міст - обласних центрів та міста Сімферополя) рад, міських голів (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення, крім міст - обласних центрів), голів районних, районних у містах рад.
Отже, період роботи на відповідних посадах в міській раді з зараховується до стажу державної служби. 
Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним судом у постанові від 26 червня 2018 року у справі № 735/939/17 від 13.05.2021 у справі № 623/198/17 та від 29.09.2022 у справі № 234/6967/17. 
Також вказана правова позиція була повторена у постанові Верховного Суду від 18.05.2026 року по справі № 320/5074/23.
Таким чином, суд доходить висновку, що відповідача були відсутні підстави для відмови зарахування до стажу державної служби позивача періодів роботи на посадах в органах місцевого самоврядування та відмови у зв`язку із цим у переведенні позивача на інший вид пенсії.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, рішення суб`єкта владних повноважень має бути, зокрема, обґрунтованим, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), пропорційним, тобто прийнятим з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.
Згідно з приписів ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Враховуючи встановлені судом обставини, норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, оцінюючи викладені сторонами доводи, суд дійшов висновку, що дії відповідача не відповідають ознакам, передбаченим у ч. 2 ст. 2 КАС України, зокрема, вони вчинені не у спосіб, передбачені законом та є необґрунтованими, а тому, суд дійшов висновку, що позовні вимоги: Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 03.10.2025 №155250002390; Зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити ОСОБА_1 призначення та виплату пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» у розмірі 60% від усіх сум заробітної плати згідно з довідкою про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, яка працювала в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, та посаду якої було класифіковано(посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та довідкою про інші складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 28 травня 2025 року №01-12/542, виданих Київською районною адміністрацією Одеської міської ради починаючи з 25.09.2025 року з урахуванням уже отриманих сум пенсії, є правомірними та підлягають задоволенню. 
Враховуючи що позов задоволено повністю, на користь позивача належить стягненню судовий збір в розмірі 1211,20 грн., за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.
Також у позовній заяві представник позивача просить звернути рішення до негайного виконання в межах одного місяця.
Розглянувши вказане клопотання, суд вважає, що воно не належить задоволенню, з таких підстав.
Приписами ч. 1 ст. 371 КАС України визначено, що негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів – у межах суми стягнення за один місяць.
Однак, суд звертає увагу, що присуджений позивачу розмір пенсії ще не нарахований, що виключає застосування вказаної норми кодексу до спірних правовідносин, а тому у задоволенні цього клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 205,246, 255,295,297 КАС України, суд -
В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (код ЄДРПОУ 13967927, місце знаходження: 36000, м. Полтава, вул.. Гоголя, 34) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (код ЄДРПОУ 20987385, місце знаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити. 
Визнати протиправним та скасувати рішенняГоловного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (код ЄДРПОУ 13967927, місце знаходження: 36000, м. Полтава, вул. Гоголя, 34)№155250002390 від 03.10.2025.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (код ЄДРПОУ 13967927, місце знаходження: 36000, м. Полтава, вул. Гоголя, 34) здійснити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) призначення та виплату пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» у розмірі 60% від усіх сум заробітної плати згідно з довідкою про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, яка працювала в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, та посаду якої було класифіковано (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та довідкою про інші складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 28 травня 2025 року №01-12/542, виданих Київською районною адміністрацією Одеської міської ради, починаючи з 25.09.2025 року з урахуванням уже отриманих сум пенсії.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (код ЄДРПОУ 13967927, місце знаходження: 36000, м. Полтава, вул.. Гоголя, 34) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).
Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 295, 297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України.
Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України. 
Суддя Л.Р. Юхтенко