Номер провадження: 33/813/875/26
Номер справи місцевого суду: 522/22031/25 
Головуючий у першій інстанції Циб І. В. 
Доповідач Кострицький В. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2026 року м. Одеса
Суддя Одеського апеляційного суду Кострицький В.В., за участю: секретаря судового засідання Булацевської Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Батуріна Сергія Євгеновича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 19 березня 2026 року по адміністративному правопорушенню передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 ,-
У С Т А Н О В И В:
Короткий виклад обставин справи
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 459437 від 20.09.2025 слідує, що 20.09.2025 о 09:21 год. в м. Одеса, вул. Відрадна, 15, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «VOLKSWAGEN PHAETON», д/н НОМЕР_1 , з вираженими ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки на приладі «DRAGER ALCOTEST» ARLM-0434, та в закладі охорони здоров`я відмовився під запис, чим порушив п. 2.5 ПДР., за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір у розмірі 605,60 грн..
Короткий виклад вимог та доводів апеляційної скарги
Не погоджуючись із вказаною постановою стороною захисту подано апеляційну скаргу, в якій просять постанову Приморського районного суду м. Одеси від 19 березня 2026 року скасувати, закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
В обґрунтування своїх вимог зазначав, що надані стороною захисту документи беззаперечно свідчать про те, що ОСОБА_1 20.09.2025р. перебував у стані крайньої необхідності, оскільки потребував медичної допомоги, а тому формальна відмова від виконання безпідставної вимоги поліцейського щодо проходження медичного огляду на стан сп?яніння у цьому випадку не створює складу правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Зазначали, що у ОСОБА_1 під час госпіталізації до медичного закладу було відібрано зразки крові, в яких не було виявлено алкоголю.
Також зазначали, що поліцейськими безпідставно було зупинено автомобіль ОСОБА_1 ..
Вважали, що суд першої інстанції безпідставно не визнав, що ОСОБА_1 скоїв правопорушення знаходячись в стані крайньої небезпеки.
Посилаючись на наявний в матеріалах справи відеозапис зазначали, що поліцейські не надавали для ознайомлення ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення, а тому такі дії поліцейських вважали незаконними.
Вважали, що у справі відсутні належні та допустимі докази вини ОСОБА_1 в інкримінованому правопорушенні, так як останнього було госпіталізовано до КНП «МКЛ№1» та ніхто його до закладу охорони здоров`я на вул. Воробйова м. Одеси не доставляв та не пропонував.
Крім того вважали, що протокол про адміністративне правопорушення є недопустимим доказом у справі.

Явка в судове засідання
Сторона захисту була належним чином повідомлена про час, дату та місце судового засідання, в судове засідання з`явились адвокат Гакман Микола Сергійович, ОСОБА_1 та надали свої пояснення. 

Позиція апеляційного суду
Заслухавши пояснення адвоката Гакмана М.С., ОСОБА_1 перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Отже, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, утворює самостійний склад, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (із змінами та доповненнями), водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
З огляду на визначену ст. 266 КУпАП процедуру особи, які керують транспортними засобами, тощо і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Такий огляд, за змістом частини другої вказаної норми, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засобі відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Частиною третьої статті 266 КУпАП визначено, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, тощо на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разу незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), згідно якої огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Згідно п. 6 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Згідно п. 12 Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Згідно п. 9 Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Відповідно до п.п. 7-8, 15 Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.
Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд вважав доведеною його вину зібраними в справі доказами, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 459437 від 20.09.2025 року, 
- відеозаписом на DVD-R диску, на якому зафіксований факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження на вимогу поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку; 
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП "ООМЦПЗ" ООР від 20.09.2025 року; 
- довідкою про отримання особою посвідчення водія, згідно якої ОСОБА_1 отримав посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 19.08.2020 року; 
- довідкою про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, згідно якої ОСОБА_1 протягом року не піддавався адміністративному стягненню за ст. 130 КУпАП.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, а вищезазначені вимоги закону судом першої інстанції виконані в повному обсязі.
Апеляційним судом перевіряючи мотиви з яких виходив суд першої інстанції встановлені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на підставі яких суд зробив вірний висновок про доведеність вчинення останнім інкримінованого йому адміністративного правопорушення, з яким погоджується апеляційний суд, оскільки такий висновок суду об`єктивно підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 459437 від 20.09.2025 слідує, що 20.09.2025 о 09:21 год. в м. Одеса, вул. Відрадна, 15, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «VOLKSWAGEN PHAETON», д/н НОМЕР_1 , з вираженими ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки на приладі «DRAGER ALCOTEST» ARLM-0434, та в закладі охорони здоров`я відмовився під запис, чим порушив п. 2.5 ПДР., за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП;
- відеозаписом, що міститься в матеріалах справи, з якого вбачається, що транспортний засіб «VOLKSWAGEN PHAETON», д/н НОМЕР_1 зупинено поліцейським за адресою: м. Одеса, вул. Відрадна, 15 за кермом якого знаходився ОСОБА_1 , через порушення ПДР України, а саме проїхав стоп-лінію на червоний знак світлофору та відсутність страхового полісу. Під час спілкування та перевірки документів, поліцейським виявлено у ОСОБА_1 запах алкоголю з порожнини рота. На що поліцейський запитав в останнього чи вживав останній алкогольні напої. На що останній відповів, що не вживав. У зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння поліцейський запропонував останньому пройти огляд на місці зупинки. На пропозицію поліцейських ОСОБА_1 повідомив, що він пройде огляд і попросив викликати швидку так як ОСОБА_1 стало зле. На що поліцейські три рази поспіль пропонували пройти огляд за допомогою приладу Драгер, на що останній ухилявся від відповіді. Поліцейські не чинили ОСОБА_1 перешкод для того, щоб пройти огляд на стан сп`яніння. Надалі приїхала карета швидкої допомоги, ОСОБА_1 погрузили до салону швидкої;
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП «ООМЦПЗ ООР» від 20.09.2025 року, відповідно до якого у ОСОБА_1 встановлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, огляд не проводився у зв`язку з відмовою останнього (а.с.6) .
Сукупність вищевказаних доказів підтверджують те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та на вимогу поліцейського фактично своїми діями та поведінкою відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, що утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги, що надані стороною захисту документи свідчать про те, що ОСОБА_1 20.09.2025р. перебував у стані крайньої необхідності, апеляційний суд вважає безпідставними, так як жодними належними доказами які перебувають у причино-слідчому зв`язку із вказаними правопорушенням апеляційним судом не встановлено, такі доводи спрямовані на ухилення від відповідальності ОСОБА_1 , так як з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 повідомив, що йому зле не спочатку зупинки , а тільки після того, як поліцейськими виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, та в такий спосіб вважав можливим уникнути відповідальності.
Стосовно доводів апеляційної скарги, що у ОСОБА_1 під час госпіталізації до медичного закладу було відібрано зразки крові, в яких не було виявлено алкоголю, апеляційний суд вважає, що долучені до матеріалів копії повідомлення адресоване Директору КНП «МКЛ №1» ОМР (а.с.21) є неналежним та недопустимим доказом сторони захисту, так як забор крові у ОСОБА_1 відбувся 20.09.2025 об 11:30 год, що перевищує двох-годинний термін для наданя біологічних зразків з метою встановлення стану сп`яніння визначений Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, а тому такі докази є неналежними.
Стосовно доводів апеляційної скарги, що поліцейськими безпідставно було зупинено автомобіль ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає такі доводи безпідставними так як з відеозапису вбачається, що останього було зупинено внаслідок порушення ним ПДР України, а саме проїзду стоп-лінії на червоний знак світлофору , доказів оскарження дій поліцейських до матеріалів справи стороною захисту не долучено, а тому такі доводи задоволенню не підлягають.
Доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції безпідставно не визнав, що ОСОБА_1 скоїв правопорушення знаходячись в стані крайньої небезпеки, апеляційний суд вважає не слушними, так як вже було зазначено вище, що ОСОБА_1 повідомив поліцейським, про те, що йому погано, лише після законної вимоги поліцейського про проходження огляду на стан сп`яніння, тому апеляційний суд вважає такі доводи сторони захисту як «зловживання правом», а крайня небезпека недоведена належними доказами.
Стосовно доводів апеляційної скарги, що на наявний в матеріалах справи відеозапис зазначали, що поліцейські не надавали для ознайомлення ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення, а тому такі дії поліцейських вважали незаконними, апеляційний суд вважає не слушними, так як стороною захисту жодних належних та допустимих доказів оскарження дій поліцейських недоведено.
Щодо доводів апеляційної скарги, що у справі відсутні належні та допустимі докази вини ОСОБА_1 в інкримінованому правопорушенні, так як останнього було госпіталізовано до КНП «МКЛ№1» та ніхто його до закладу охорони здоров`я на вул. Воробйова м. Одеси не доставляв та не пропонував, апеляційний суд вважає не слушними, так як на законну вимогу поліцейського ОСОБА_1 ухилявся від надання відповіді, клопотань, щодо доставлення його до закладу охорони здоров`я на вул. Воробйова м. Одеси не заявляв, крім того такі доводи зводяться до незгоди з діями поліцейських, доказів оскарження дій яких за матеріалами справи не виявлено, а тому такі доводи є суб`єктивним перекручуванням обставин правопорушення.
Доводи апеляційної скарги, що протокол про адміністративне правопорушення є недопустимим доказом у справі, апеляційний суд вважає безпідставними, так як, так доводи не відповідають вищедослідежиним доказам у справі та не спростовують їх.
Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими (п. 1.3 ПДР).
Будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі (рішення по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати).
Досліджені та перевірені судом обставини, поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. theUnitedKingdom), п. 161, SeriesA заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).
Отже, суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке підтверджується доказами дослідженими в їх сукупності та з точки зору їх достатності під час розгляду матеріалів адміністративної справи.
Доводи ж апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди ОСОБА_1 зі складенням щодо нього протоколу та ухваленням постанови судом.
Таким чином, порушень норм матеріального та процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду при її перегляді, апеляційним судом не встановлено.
З огляду на вищенаведене, підстав для скасування постанови суду і закриття провадження по справі з наведених в апеляції мотивів апеляційний суд не вбачає, а тому вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.
На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу адвоката Батуріна Сергія Євгеновича, який діє в інтересах ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 19 березня 2026 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя
Одеського апеляційного суду В.В. Кострицький