П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/25075/25	

Перша інстанція: суддя Єфіменко К.С.,
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Терлецького Д.С., суддів Вербицької Н.В., Димерлія О.О., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09.04.2026 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової академії (м. Одеса) Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, 

В С Т А Н О В И В:
Рух справи
25.07.2025р. ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 або позивач) звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, у якому просив:
визнати протиправною бездіяльність Військової академії (м.Одеса) щодо не нарахування і не виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби за станом здоров`я: за наявністю інвалідності, в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби згідно з пунктом 2 статті 15 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» ( Закон №2011-ХII);
зобов`язати Військову академію (м.Одеса), здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні із військової служби за станом здоров`я: за наявністю інвалідності, в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, згідно з частиною другою статті 15 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (Закон №2011-XII), з урахуванням виплачених сум.
На обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що наказом начальника Військової академії (м. Одеса) від 15.05.2025р. №139 його виключено зі списків особового складу. У наказі визначена календарна вислуга років – 25 років 09 місяців 13 днів, проте виплачена одноразова грошова допомога по звільненню за 8 календарних років, виключно за період проходження служби в Збройних Силах України. 
Під час проходження служби в органах внутрішніх справ у період з 08.05.2008р. по 06.11.2015р. та у Національній поліції України у період з 07.11.2015р. по 25.04.2016р. одноразова грошова допомога по звільненню позивачу не нараховувалась і не виплачувалась, однак вказані періоди включені до календарної вислуги років.
Військова академія (м. Одеса) (надалі також – відповідач) заперечувала проти задоволення позову та зазначила, що відповідно до частини 2 статті 15 Закону України від 20.12.1991р. №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
Відповідно до абзацу третього частини другої статті 15 Закону України від 20.12.1991р. №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям при звільненні з військової служби, зокрема, за службовою невідповідністю, одноразова грошова допомога передбачена цим пунктом, не виплачується..
ОСОБА_1 з 08.05.2008р. по 25.04.2016р. проходив службу в органах внутрішніх справ (Національній поліції України) та був звільнений зі служби за пунктом 5 частини першої статті 77 Закону України від 02.07.2015р. №580-VIII «Про Національну поліцію» (через службову невідповідність).
Отже, позивач фактично позбавлений права на отримання одноразової грошової допомоги за період проходження служби в органах внутрішніх справ (Національній поліції України), оскільки його звільнення пов`язане з порушенням дисципліни, що дискредитує звання особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.
З 01.06.2016р. по 15.05.2025р. позивач проходив службу в Збройних Силах України, за вказаний період йому нарахована одноразова грошова допомога по звільненню за 8 календарних років.
Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 09.04.2026р. у задоволенні позову відмовив.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся з апеляційною скаргою до П`ятого апеляційного адміністративного суду, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
П`ятий апеляційний адміністративний суд відкрив апеляційне провадження у справі та призначив її до розгляду в порядку письмового провадження ухвалами від 13.05.2026р.

Обставини справи 
ОСОБА_1 протягом періоду часу з 08.05.2008р. по 25.04.2016р. проходив службу в органах внутрішніх справ (Національній поліції України). Звільнений зі служби в поліції за пунктом 5 частини першої статті 77 Закону України від 02.07.2015р. №580-VIII «Про Національну поліцію» (через службову невідповідність). Вислуга років на день звільнення складає у календарному обчисленні 09 років 04 місяці 22 дні.
Відповідно до наказу начальника Військової академії (м. Одеса) (по особовому складу) від 12.05.2025р. №50-РС головного сержанта ОСОБА_1 , інструктора з водіння взводу навчальних автомобілів роти матеріального забезпечення, звільнено з військової служби у запас за підпунктом «б» пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону України від 25.03.1992р. №2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» за станом здоров`я (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу): за наявністю інвалідності.
Згідно з наказом начальника Військової академії (м. Одеса) (по стройовій частині) від 15.05.2025р. №139 головного сержанта ОСОБА_1 , військовослужбовця військової служби за контрактом, інструктора з водіння взводу навчальних автомобілів роти матеріально-технічного забезпечення Військової академії (м. Одеса), - 15 травня 2025 року виключено зі списків особового складу академії та всіх видів забезпечення.
Згідно з цим наказом вислуга років ОСОБА_1 у Збройних Силах України станом на 15 травня 2025 становить:
календарна - 25 років 09 місяців 13 днів;
пільгова - 04 роки 06 місяців 12 днів;
загальна - 30 років 03 місяців 25 днів.
Згідно з цим наказом також визначено: Виплатити одноразову грошову допомогу по звільненню відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018р. №260, у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 8 календарних років у сумі 106 599 гривень 04 копійки (сто шість тисяч п`ятсот дев`яносто дев`ять гривень чотири копійки).
Вважаючи порушеним порядок нарахування одноразової грошової допомоги по звільненню, позивач звернувся з позовом.

Оцінка суду першої інстанції
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов таких висновків.
Право на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні може включати попередні періоди служби особи, за які таке право набуто, але не реалізовано. Однак, відповідно до обставин справи позивача звільнено зі служби в поліції за пунктом 5 частини першої статті 77 Закону України від 02.07.2015р. №580-VIII «Про Національну поліцію» (через службову невідповідність). Отже, позивач не набув права на одноразову грошову допомогу за період з 08.05.2008р. по 25.04.2016р.

Доводи апеляційної скарги 
Позивач на обґрунтування вимог, викладених в апеляційні скарзі, вказує, що суд першої інстанції безпідставно об`єднав проходження ним служби у органах міліції та в органах поліції, і отже, об`єднав такі періоди роботи та наступне звільнення позивача з поліції. 
Суд першої інстанції не врахував, що згідно з довідкою, виданою Управлінням кадрового забезпечення ГУНП в Одеській області від 20.02.2025р. №7359-2025 вбачається, що ОСОБА_1 перебував на службі в міліції з 08.05.2008р. по 06.11.2015р. Цією довідкою підтверджується, що 06.11.2015р. згідно з пунктом 9 розділу ХІ Закону України від 02.07.2015р. №580-VIII «Про національну поліцію» та відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, ОСОБА_1 звільнений у запас Збройних Сил за пунктом 63 «к» (у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади (установи, організації). Тобто з міліції позивача було звільнено, однак права на виплату одноразової грошової допомоги на той час ним набуто не було.

Позиція відповідач у справі на заявлену апеляційну скаргу
Відповідач, будучи належно повідомленим про розгляд даної справи, своїм правом на подання відзиву не скористався.

Джерела права та оцінка суду апеляційної інстанції
За результатами апеляційного перегляду оскаржуваного судового рішення у межах доводів і вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи і правильність застосування норм матеріального і процесуального права, суд у складі колегії суддів дійшов таких висновків.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни визначає та регулює відносини у цій галузі Закон України від 20.12.1991р. №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі – Закон №2011-XII; у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів (абзац перший пункту 1 статті 9 Закону №2011-XII).
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців (абзац другий пункту 1 статті 9 Закону №2011-XII). 
Військовослужбовцям, які звільняються з військової служби за станом здоров`я (крім військовослужбовців строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу), виплачується одноразова грошова допомога у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби (абзаци перший та другий підпункту 1 пункту 2 статті 15 Закону №2011-XII).
Одноразова грошова допомога, встановлена цим пунктом, не виплачується військовослужбовцям у разі їх звільнення з військової служби через службову невідповідність (абзаци одинадцятий та дванадцятий підпункту 3 пункту 2 статті 15 Закону №2011-XII).
У разі повторного звільнення військовослужбовців з військової служби одноразова грошова допомога, передбачена цим пунктом, виплачується за період їх календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби, крім тих осіб, які при попередньому звільненні не набули права на отримання такої грошової допомоги (абзац двадцять третій підпункту 3 пункту 2 статті 15 Закону №2011-XII).
Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам визначає Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018р. №260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018р. за №745/32197 (далі – Порядок №260; у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Згідно з пунктом 7 Порядку №260 у разі повторного звільнення військовослужбовців з військової служби одноразова грошова допомога виплачується за період їх календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби, за винятком тих осіб, які при попередньому звільненні не набули права на отримання одноразової грошової допомоги, установленої Законом України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992р. №393 (далі – Порядок №393; у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби та осіб, зазначених в абзаці дев`ятому цього пункту, виплачується одноразова грошова допомога в розмірах та на умовах, установлених пунктом 2 статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (абзац восьмий пункту 10 Порядку № 393).
Строк календарної служби для визначення розміру одноразової грошової допомоги обчислюється згідно з пунктами 1 і 2 цієї постанови (абзац десятий пункту 10 Порядку №393).
Проте згідно з абзацами п`ятим і шостим Порядку № 393 зазначеним в абзаці першому цього пункту поліцейським, співробітникам Служби судової охорони і особам рядового і начальницького складу, які звільняються із служби за службовою невідповідністю, у зв`язку із систематичним невиконанням ними умов контракту, у зв`язку з обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, одноразова грошова допомога не виплачується.
За результатами аналізу наведених нормативних приписів суд у складі колегії суддів зазначає, що ключовим у цій справі є питання: чи наявні підстави вважати, що позивач не набув право на отримання одноразової грошової допомоги під час попереднього проходження служби, зважаючи на його звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.
Згідно з довідкою Управління кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Одеській області від 20.02.2025р. №7359-2025 (а.с.10-11) ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ з 08.05.2008р. по 06.11.2015р. 
06.11.2015р. згідно з пунктом 9 розділу ХІ Закону України «Про Національну поліцію» та відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, ОСОБА_1 звільнений у запас Збройних Сил за пунктом 63 «к» (у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади (установи, організації). Наказ ГУМВС України в Одеській області від 04.11.2015 №1497 о/с. 
З 07.11.2015р. по 25.04.2016р. ОСОБА_1 проходив службу в органах Національної поліції. Звільнений зі служби в поліції за пунктом 5 частини першої статті 77 Закону України від 02.07.2015р. №580-VIII «Про Національну поліцію» (через службову невідповідність). Вислуга років на день звільнення складає у календарному обчисленні 09 років 04 місяці 22 дні.
Позивач в апеляційній скарзі вказує, що перебував на службі в міліції з 08.05.2008 р. по 06.11.2015р. та був звільнений у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади (установи, організації). Такі підстави звільнення не позбавляють особу права на отримання одноразової грошової допомоги при звільнені. 
Суд у складі колегії суддів, оцінюючи доводи скаржника, вважає за необхідне вказати, що 02.07.2015р. прийнято Закон України від №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі – Закон №580-VIII).
Згідно з пунктом 1 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 580-VIII він набирає чинності через три місяці з дня, наступного за днем його опублікування, крім: 
1) пунктів 1, 2, 3, 7-13, 15, 17-18 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону, які набирають чинності з дня, наступного за днем його опублікування;
2) частини сьомої статті 15 та частини п`ятої статті 21 цього Закону, які набирають чинності з 1 січня 2017 року. 
Згідно з пунктом 5 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 580-VIII Закон України «Про міліцію» визнано таким, що втратив чинність.
Закон №580-VIII опублікований в газеті «Голос України» 06.08.2015 за №141-142 і набрав чинності 07.11.2015р.
З огляду на це, пункти 1, 2, 3, 7-13, 15, 17-18 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №580-VIII набрали чинності 07.08.2015р. – на наступний день за днем опублікування Закону №580-VIII.
З дня опублікування цього Закону всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), а також інші працівники Міністерства внутрішніх справ України, його територіальних органів, закладів та установ вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів (пункт 8 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 580-VIII).
Працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції (абзац перший пункту 9 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 580-VIII).
Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції (абзац другий пункту 9 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 580-VIII).
Працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів (абзац перший пункту 10 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 580-VIII).
Указані в цьому пункті особи можуть бути звільнені зі служби в органах внутрішніх справ до настання зазначеного в цьому пункті терміну на підставах, визначених Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ (абзац другий пункту 10 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 580-VIII).
Отже, перехід працівників міліції до служби в поліції відбувався шляхом проходження ними атестації, перевірки відповідності вимогам до поліцейських та ухвалення компетентним органом рішення про можливість продовження служби у новоствореному органі.
Працівники, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не були прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільнялися зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів.
Згідно з матеріалами справи позивач до 06.11.2015р. перебував на посаді міліціонера-водія Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, а з 07.11.2015р. проходив службу на посаді поліцейського Малиновського відділу поліції в м. Одесі ГУНП в Одеській області.
З огляду на це суд у складі колегії суддів вказує, що стосовно позивача були вжиті заходи, які передбачені пунктом 9 розділу XI Закону№ 580-VIII, тому період служби позивача в органах внутрішніх справ з 08.05.2008р. до 06.11.2015р. та в поліції з 07.11.2015р. до 25.04.2016р. слід розглядати як один період, який припинився у зв`язку зі звільненням через службову невідповідність.
Суд у складі колегії суддів також зазначає, що звільнення осіб зі служби через службову невідповідність згідно з абзацами одинадцятим та дванадцятим підпункту 3 пункту 2 статті 15 Закону №2011-XII унеможливлює виплату одноразової грошової допомоги таким особам безвідносно до інших умов і обставин.
З огляду на це безпідставними є твердження, що такі особи при попередньому звільненні не набули в розумінні абзацу двадцять третього підпункту 3 пункту 2 статті 15 Закону №2011-XII права на отримання такої грошової допомоги.
Суд у складі колегії суддів вказує, зважаючи на встановлені судом першої інстанції обставини справи, що звільнення позивача через службову невідповідність унеможливило отримання ним при попередньому звільненні одноразової грошової допомоги, адже він втратив право на її отримання.
Відповідно, суд у складі колегії суддів вказує на відсутність підстав, визначених у статті 15 Закону №2011-XII та пункті 10 Постанови № 393 для виплати позивачу одноразової грошової допомоги з урахуванням періоду попередньої служби.
Збіжні правові висновки, викладені Верховним Судом у поставі від 18.04.2022р. у справі №440/1620/19 та у постанові від 17.11.2022р. у справі №580/388/21.

Висновки суду апеляційної інстанції
Згідно з частиною першою статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін.
Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Здійснивши в межах, визначених статтею 308 КАС України, апеляційний перегляд цієї справи, суд у складі колегії суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального й процесуального права.
Доводи апеляційної скарги таких висновків не спростовують, оскільки ґрунтуються на неправильному тлумаченні фактичних обставин, норм матеріального й процесуального права, що регулюють спірні правовідносини.
Зважаючи на результати апеляційного перегляду та відповідно до статті 139 КАС України, розподіл судових витрат не здійснюється.
З огляду на те, що суд першої інстанції правомірно відніс справу до категорії незначної складності й розглядав її за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду лише з підстав, передбачених у пункті 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 – відмовити, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09.04.2026 р. у справі № 420/25075/25 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції відповідно до статті 325 КАС України набирає законної сили з дати її ухвалення.
Постанова суду апеляційної інстанції оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, які передбачені в пункті 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Д.С.Терлецький

Суддя: Н.В.Вербицька

Суддя: О.О.Димерлій