ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

09 червня 2026 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 751/9826/25
Головуючий у першій інстанції – Овсієнко Ю. К.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/860/26

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої – судді – Шарапової О.Л.,
суддів – Онищенко О.І., Скрипки А.А.
з участю секретаря: Шапко В.М.

Сторони:
позивач: ОСОБА_1 ,
відповідач: Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк».

Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_1 .
Оскаржується рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 20 січня 2026 року, суддя Овсієнко Ю.К., місто Чернігів,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ КБ «Приватбанк» в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просив визнати протиправними дії АТ КБ «ПриватБанк» щодо блокування рахунків позивача з 07.02.2023 та по теперішній час;
визнати протиправною відмову банку у наданні інформації про спроби входу до «Приват24»;
зобов`язати банк негайно відновити повний доступ до всіх рахунків позивача;
зобов`язати банк надати журнал подій (логи) входів та спроб входів у «Приват24» за вказаний період;
стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» матеріальні збитки у розмірі 150 000,00 грн;
стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» моральну шкоду у розмірі 1 000 000,00 грн;
зобов`язати банк провести внутрішнє службове розслідування щодо порушень.
Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є військовослужбовцем, який отримує грошове забезпечення, соціальні виплати та інші державні виплати на рахунки, відкриті в АТ КБ «ПриватБанк». Зазначає, що починаючи з 07.02.2023 та по теперішній час (16.11.2025) АТ КБ «ПриватБанк» протиправно заблокував його рахунки, включно з тими, на які надходять: грошове забезпечення військовослужбовця, соціальні виплати, державні гарантії, інші виплати, захищені законом. Банк жодного разу не звертався до позивача із вимогою надати документи, не повідомив підстави блокування, не надав жодного законного обґрунтування своїх дій та ігнорував звернення позивача. Таке блокування триває вже понад 2 роки 9 місяців, що є грубим порушенням закону та базових прав позивача.
Позивач вказує, що у постанові державного виконавця від 07.02.2023 (№35318724) зазначено: «У межах суми звернення стягнення … 26 557,43 грн» «…крім коштів, що надходять на рахунки, накладення арешту на які заборонене законом», тобто, арешт накладається тільки на 26 557,43 грн та не може поширюватися на соціальні та військові виплати. Вважає, що банк повинен був розмежувати кошти, але цього не зробив, крім того, заблокував усі рахунки, включно із виплатами військового, що є порушенням закону.
Протягом 2023-2025 років позивач неодноразово звертався до банку з вимогою розблокувати соціальні кошти, пояснити підстави блокування, надати інформацію щодо спроб входу в «Приват24», надати журнали подій, ІР-адреси та інші технічні дані. Банк надав лише формальні відписки без озвучення причин, вимог чи правових підстав.
Матеріальну шкоду оцінює у 150 000,00 грн, яка складається з: заблокованих соціальних виплат грошового забезпечення, втрати доступу до засобів існування, тривалих витрат, пов`язаних з відсутністю доступу до власних коштів. 
Моральну шкоду оцінює у 1 000 000,00 грн та зазначає, що відповідачем допущено недобросовісну, зневажливу та маніпулятивну поведінку, що вплинуло на психічний і фізичний стан позивача.

Рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 20 січня 2026 року у задоволенні позову відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що рішення суду в оскаржуваній частині є незаконним. 
Особа, яка подала апеляційну скаргу звертає увагу, що судом першої інстанції не надано оцінку всім доводам і доказам сторін.
Особа, яка подала апеляційну скаргу зазначає, що суд дійшов помилкового висновку про правомірність арешту коштів виключно з підстав того, що рахунок має «універсальний» характер. Зазначає, що згідно зі ст. 73 ЗУ «Про виконавче провадження», грошове забезпечення військовослужбовців не підлягає арешту. Звертає увагу, що Верховний Суд неодноразово наголошував, що банк як професійний учасник фінансового ринку має технічну та фактичну можливість ідентифікувати призначення коштів, зокрема грошове забезпечення військовослужбовців та інші захищені законом виплати.
Особа, яка подала апеляційну скаргу, вважає, що факт використання одного поточного (універсального) рахунку для зарахування різних видів доходів не є і не може бути підставою для ігнорування законодавчої заборони на арешт військового грошового забезпечення, проте суд першої інстанції проігнорував цю обставину та допустивши звуження обсягу прав військовослужбовця всупереч вимогам ст. 22 Конституції України.
Особа, яка подала апеляційну скаргу зазначає, що Банк приховав інформацію про сторонні пристрої за наявності технічної можливості її надання, що є прямим порушенням принципу добросовісності. Вважає, що свідоме ненадання цих даних є приховуванням доказів можливого незаконного втручання в обліковий запис позивача, що суд першої інстанції залишив без будь якої оцінки.
Особа, яка подала апеляційну скаргу звертає увагу, що позивач є військовослужбовцем, який перебував та перебуває у стані постійного фізичного й психологічного навантаження, пов`язаного з виконанням бойових завдань. Незаконне та тривале блокування єдиного джерела доходу - грошового забезпечення військовослужбовця, фактично унеможливило своєчасне лікування та реабілітацію після виконання бойових завдань, що підтверджується поданими до суду медичними висновками. 
Особа, яка подала апеляційну скаргу, вважає, що суд першої інстанції допустив до участі у справі представника відповідача за відсутності належних і допустимих доказів підтвердження його повноважень. Звертає увагу, що у матеріалах справи міститься виключно електронна копія довіреності без підтвердження її походження, чинності, підписання уповноваженою особою та без надання документів, що підтверджують право особи діяти від імені Банку.
Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд установив наступне.
Встановлено, позивач ОСОБА_1 є клієнтом АТ КБ «ПриватБанк», підписав Анкету-Заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у банку, та має відкритий банківський рахунок. Підписавши анкету-заяву про відкриття поточного рахунку і приєднання до Умов та правил надання послуг від 30.07.2018, позивач уклав з відповідачем договір, який відповідно до ст. 634 ЦК є договором приєднання. Згідно анкети-заяви, підписаної ОСОБА_1 30.07.2018, позивач погодився на укладення договору та з Умовами та правилами надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», які розміщені на офіційному сайті банку privatbank.ua (а.с. 63-64).
07.02.2023 старшим державним виконавцем Новозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гаршиною В.М. винесено постанову про арешт коштів боржника у ВП № 35318724 згідно якої накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, що мають спеціальний режим виконання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 26 557,43 грн (а.с. 12, 65).
Листом від 07.02.2023 АТ КБ «ПриватБанк» повідомило Новозаводський відділ ДВС Чернігівського міського управління Гаршину В.М. про те, що на ухвалу від 07.02.2023 по справі 6-1306/12 про арешт коштів ОСОБА_1 , згідно до гл. 9 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління НБУ № 22 від 21.01.04 арешт накладений (а.с. 66).
З ідентичних повідомлень АТ КБ «ПриватБанк» від 17.11.2023 №20.1.0.0.0/7-231018/69529 та від 14.08.2024 №20.1.0.0.0/7-240716/31549 адресованих ОСОБА_1 , слідує, що 07.02.2023 Банк отримав від Новозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Постанову про арешт коштів боржника від 07.02.2023 ВП №35318724. Постанова накладає арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення у розмірі 26 557,43 грн.
Отримавши зазначений документ про арешт, Банк був зобов`язаний прийняти його до виконання та накласти арешт.
Повідомлено, що 12.06.2023 Банком отримано постанову про визначення поточного рахунку НОМЕР_1 фізичної особи – боржника у банку для здійснення видаткових операцій.
Наразі, Банком виконана відповідна постанова та за визначеним у постанові рахунком забезпечено здійснення видаткових операцій на суму коштів у розмірі визначеному у підпункті 1 пункту 10-2 Розділу ХІІІ Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 81).
Згідно Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків – резидентів і нерезидентів, затвердженою Постановою НБУ від 12.11.2003р. № 492 (чинної на момент укладання договору банківського обслуговування), заробітна плата, стипендія, пенсія, соціальна допомога та інші соціальні виплати є коштами цільового призначення.
Згідно довідки військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України №375 від 13.03.2025, слідує, що штаб-сержант ОСОБА_1 перебуває на військовій службі та працює у військовій частині НОМЕР_2 з 11 червня 2007 року і по теперішній час (а.с. 31 зворот).

Згідно зі ст. 129-1 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання.
Примусове виконання рішень судів та інших юрисдикційних органів законом покладено на державну виконавчу службу. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) закріплені у Законі України «Про виконавче провадження».
За приписами ч. 1 ст. 1074 Цивільного кодексу України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на рахунку, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму та фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, замороження активів, що пов`язані з тероризмом та його фінансуванням, розповсюдженням зброї масового знищення та його фінансуванням, передбачених законом. Банк не має права встановлювати заборону на встановлення обтяження, але може встановлювати розумну винагороду. 
Згідно ст. 59 Закону України «Про банки і банківську діяльність», арешт на майно або кошти банку, що знаходяться на його рахунках, арешт на кошти та інші цінності юридичних або фізичних осіб, що знаходяться в банку, здійснюються виключно за постановою державного виконавця, приватного виконавця чи рішенням суду про стягнення коштів або про накладення арешту в порядку, встановленому законом. Зняття арешту з майна та коштів здійснюється за постановою державного виконавця, приватного виконавця або за рішенням суду
Вичерпний перелік рахунків, на кошти на яких не може бути звернено стягнення в процесі виконавчого провадження регламентований ч. 2 ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження».
Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України «Про теплопостачання», статті 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до пункту 1 частини другої статті 8 Закону України «Про компенсацію за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, та Державний реєстр майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.)
Главою 5 Інструкції про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг, затвердженої Постановою Правління Національного банку України 29.07.2022 № 163, передбачено порядок виконання надавачами платіжних послуг заходів щодо арешту коштів на рахунках платників.
Відповідно до пункту 73 інструкції, надавач платіжних послуг платника виконує арешт коштів, що знаходяться на рахунку платника, згідно з постановою про арешт коштів державного виконавця/приватного виконавця (далі - виконавець), судовим рішенням (рішенням, ухвалою, постановою суду) чи ухвалою слідчого судді, суду, постановленою під час здійснення кримінального провадження (далі - документ про арешт коштів).
Надавач платіжних послуг платника повинен забезпечити прийняття до виконання документа про арешт коштів, який надійшов до нього в електронній або паперовій формі.
Згідно із частиною 3 статті 52 ЗУ «Про виконавче провадження», не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках. 
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.
У пунктах 3, 4 ч. 2 ст. 73 ЗУ «Про виконавче провадження», визначено на які кошти, зокрема, не може бути звернено стягнення; на кошти вихідної допомоги в разі звільнення (виходу у відставку) з військової служби, служби в поліції та Державної кримінально-виконавчої служби України, а також грошового забезпечення, що не має постійного характеру, та в інших випадках, передбачених законом; на кошти одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що кошти на рахунку позивача, на які було накладено арешт АТ КБ «ПриватБанк» на підставі постанови державного виконавця 07.02.2023, не є коштами, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом, так як такий рахунок позивачу не відкривався.
У зв`язку з цим, дії банку щодо накладення арешту на рахунки позивача є правомірними та законними, а відтак, відсутні правові підстави для покладення на банк будь-якої відповідальності за здійснені дії. 
Щодо вимог про витребування інформації, позивачем не надано суду доказів, що він з такою вимогою звертався до відповідача і що йому було відмовлено. 
Сума моральних та матеріальних збитків, заявлених позивачем до стягнення, є безпідставною та не підтверджена жодними належними доказами. 
Крім того, суд не наділений повноваженнями при розгляді цивільного позову зобов`язувати відповідача проводити внутрішнє службове розслідування.

Апеляційний суд в цілому погоджується з висновком суду першої інстанції.
Постановою старшого державного виконавця Новозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 31 травня 2023 року , за заявою боржника у виконавчому провадженні ОСОБА_1 , визначений рахунок НОМЕР_1 в АТ КБ «ПриватБанк» для здійснення ОСОБА_1 видаткових операцій.
З руху коштів по даному рахунку за спірний період вбачається, що на вказаний рахунок надходило грошове забезпечення, а власником рахунку здійснювалося використання грошових коштів ( зняття готівки, перерахунок кошті фізичним особам). 
Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції постановлене з дотриманням приписів законодавства, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для його скасування.
Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 20 січня 2026 року – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст постанови складений 10 червня 2026 року.

Головуюча: Судді: