Справа № 128/4255/25
Провадження № 22-з/801/72/26
Категорія: 70
Головуючий у суді 1-ї інстанції 
Доповідач:Шемета Т. М.

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 травня 2026 року	Справа № 128/4255/25	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої судді Шемети Т. М. (суддя-доповідач),
суддів Берегового О. Ю., Ковальчука О. В., 
секретар судового засідання Куленко О. В.
учасники справи:
позивачка (особа, яка подала апеляційну скаргу) ОСОБА_1 ,
відповідач ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 заяву ОСОБА_1 , подану її представником адвокатом Ткачуком Вадимом Петровичем, про ухвалення додаткової постанови у цивільній справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою її представником адвокатом Ткачуком Вадимом Петровичем, на заочне рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 11 березня 2026 року, постановлене у складі судді Шевчук Л. П. у м. Вінниці, дата складення повного судового рішення відповідає даті його постановлення, -
встановив:
В провадженні Вінницького апеляційного суду перебувала вказана цивільна справа.
Постановою Вінницького апеляційного суду від 07 травня 2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану її представником адвокатом Ткачуком В. П., задоволено: заочне рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 11 березня 2026 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково:
- змінено спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь  ОСОБА_1 на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , присуджені рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 09 лютого 2022 року у справі № 128/3080/21;
- стягнуто з  ОСОБА_2 на користь  ОСОБА_1 аліменти на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 4 000 (чотири тисячі) гривень, починаючи стягнення з дня набрання цією поставною суду законної сили і до досягнення старшою дитиною повноліття;
- стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 3 028 гривень.
Після розгляду справи 12 травня 2026 року через систему «Електронний суд» надійшла заява ОСОБА_1 , подана її представником Ткачуком В. П. про ухвалення додаткового рішення та відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, понесених в суді апеляційної інстанції.
Заява мотивована тим, що у апеляційній скарзі було зазначено, що орієнтований (попередній) розрахунок судових витрат складається з витрат на правничу допомогу адвоката в орієнтованому розмірі 10 649,60 грн за 8 годин надання правничої допомоги, що обраховується наступним чином: (3 328*0,4*8), виходячи із запланованої витрати часу на надання правової допомоги 16 годин в розрахунку вартості 1 години надання послуг 40 % прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 1 січня календарного року. Також було зазначено, що докази таких витрат будуть подані до суду протягом п`яти днів з дня прийняття судом рішення у справі.
Наразі стороною позивача впродовж п`яти днів з дня ухвалення апеляційним судом постанови подається відповідна заява та докази, що підтверджує розмір витрат на правничу допомогу.
В судовому засіданні представника відповідачки ОСОБА_1 адвокат Ткачук В. П. підтримали доводи викладені в заяві та просили її задовольнити.
Позивач ОСОБА_2 будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи до апеляційного суду не з`явився, будь-яких клопотань про відкладення розгляду не надсилав, а тому відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України його неявка не перешкоджає розгляду справи.
Вирішуючи клопотання про ухвалення додаткового рішення по справі щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу апеляційний суд виходить із наступного.
Згідно з частиною 1 статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Положеннями статті 246 ЦПК передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
По справі встановлено наступне: в апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначив, що докази витрат на правничу допомогу надасть протягом п`яти днів з дня прийняття судового рішення у справі, про що звертається до суду з відповідною заявою до судових дебатів. Орієнтований (попередній) розрахунок судових витрат складається з витрат на правничу допомогу адвоката в орієнтованому розмірі 10 649,60 грн (а.с. 173).
Заява з доказами понесених витрат подана 12 травня 2026 року, тобто з дотриманням строків, передбачених ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Дана заява з усіма додатками була направлена відповідачу ОСОБА_2 (а.с. 209).
На підтвердження розміру судових витрат адвокат Ткачук В. П. надав: Акт № 1 приймання-передачі наданих послуг від 12.05.2026 року (а.с. 207); детальний опис робіт (наданих послуг а.с. 208); ордер про надання правничої допомоги серії АВ № 1191206 від 20.03.2025 року (а.с. 210); свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ВН № 000853 від 06.05.2026 року (а.с. 211); квитанцію до прибуткового касового ордера № 06/01/26 від 12.05.2026, згідно якого ОСОБА_1 за надання правової допомоги згідно договору від 20.03.2025 року сплатити 10 649, 60 грн (а.с. 206).
Визначаючи розмір витрат на правничу допомогу, що підлягають розподілу, колегія суддів виходить з наступного.
Як визначено частиною 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 зазначено: «не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність».
Подібний висновок викладений і у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року по справі N 904/4507/18.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18).
Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268).
Заявлений представником позивача розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 10 649,60 грн сформований, виходячи з витрачених 8 годин для надання правничої допомоги на стадії апеляційного розгляду, при цьому вартість однієї години визначена адвокатом у розмірі 40 % прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2026 року складає 1 331,20 грн.
Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт.
Саме сторона, яка зацікавлена у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу, повинна вжити необхідних заходів для їх стягнення з іншої сторони.
Водночас інша сторона має право висловлювати заперечення проти таких вимог, що виключає можливість ініціативи суду щодо відшкодування витрат без відповідних дій з боку зацікавленої сторони.
На це вказав Касаційний цивільний суд Верховного Суду у постанові від 13 березня 2025 року по справі № 275/150/22.
Відповідач ОСОБА_2 не звертався до суду із клопотанням про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, не надав заперечень щодо їх співмірності із складністю справи, обсягом та часом виконаних адвокатом робіт, а також не навів обставин, які б свідчили про необґрунтованість чи надмірність заявленої до стягнення суми. За таких обставин підстави для зменшення заявлених витрат на професійну правничу допомогу у суду відсутні.
З огляду на наведене, враховуючи підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу належними та допустимими доказами, відсутність клопотання відповідача про зменшення розміру таких витрат, а також беручи до уваги вимоги розумності та співмірності судових витрат, апеляційний суд виснує про наявність підстав для задоволення заяви позивачки ОСОБА_1 , поданої її представником адвокатом Ткачуком В. П., про ухвалення додаткового рішення та стягнення з відповідача ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 649,60 грн.
Керуючись ст. ст.137, 270, 381 ЦПК України, суд, -
постановив:
Заяву ОСОБА_1 , подану її представником адвокатом Ткачуком Вадимом Петровичем, про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 10 649,60 грн (десять тисяч шістсот сорок дев`ять гривень 60 к) гривень понесених нею витрат на професійну правничу допомогу.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 26 травня 2026 року.

Учасники справи
Позивач:  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .
Головуюча  Т. М. Шемета
Судді:  О. Ю. Береговий
О. В. Ковальчук