Справа № 211/1658/26
Провадження № 2/211/3226/26

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 травня 2026 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді – Сарат Н.О.,
за участю секретаря судового засідання – Зоріної С.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості, -
встановив:
позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (далі – ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1  та просив стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 58673,52 грн., судовий збір 2662,40 грн. та витрати на правову допомогу 16000,00 грн. 
30.04.2021 між ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС" та ОСОБА_1 (далі – позичальник та/або відповідач) укладено Договір № 7901152 (далі – Договір). Відповідно до умов Договору, Кредитодавець надав Позичальнику грошові кошти в розмірі 6320.90 грн, а Позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк та сплатити проценти за користування кредитними коштами на умовах визначених пунктами Договору.
17.11.2020 між ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ІНФІНАНС" та ОСОБА_1 (далі – позичальник та/або відповідач) укладено Договір № 0508234576/1 (далі – Договір). На підставі Заявки-анкети № 3342661 на умовах Пропозиції (оферти) на укладення електронного Договору позики, що акцептована Відповідачем, шляхом підписання електронним підписом Відповідача, було укладено Договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0508234576/1 .
Відповідно до умов Договору позики Позичальнику надано кредит в розмірі 3000.00 грн., строк користування кредитом - 14 днів, строк дії Договору – 3 роки, відсоткова ставка – 1.75 % за один день користування кредитом.
Пропозиція (Оферта) укласти Договір надання позики та надання кредиту згідно Заявки-анкети № 3342661 від 17.11.2020 року підписано Кредитодавцем, а Акцепт оферти на укладання Договору надання позики та отримання креиту згідно Заявки-анкети № 3342661 від 17.11.2020 року підписано Позичальником, електронним цифровим підписом (одноразовий ідентифікатор в якості особистого підпису), який було надіслано за допомогою СМС-повідомлення на телефонний номер зазначений Позичальником в особистому кабінеті на сайті Кредитодавця.
30.07.2021 було укладено договір № 30/07-1 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС" відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 7901152.
10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 7901152.
Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 7901152.
11.02.2022 було укладено договір № 11-02/22 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ІНФІНАНС" відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 0508234576/1.
10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 0508234576/1.
Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 0508234576/1. 
Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №7901152 від 30.04.2021 р., що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 12728.54 грн, з яких:
- Заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 6320.90 грн.
- Заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 4949.14 грн.
- Заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 0.00 грн.
- Заборгованість за пенею та/або штрафами - 0.00 грн.
- Заборгованість за комісіями - 948.14 грн.
- Інфляційні збитки - 401.78 грн.
- Нараховані 3% річних -108.58 грн.
Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №0508234576/1 від 17.11.2020 р., що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 113564.52 грн, з яких:
- Заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) -2999.98 грн.
- Заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 77909.76 грн.
- Заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 32654.78 грн.
- Заборгованість за пенею та/або штрафами - 0.00 грн.
- Заборгованість за комісіями - 0.00 грн.
- Інфляційні збитки - 0.00 грн.
- Нараховані 3% річних -0.00 грн.
Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить
стягнути заборгованість у розмірі 45944.98 , з яких:
- Заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 2999.98 грн.
- Заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 
42945.00 грн.
- Заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору (з
моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 0.00 грн.
- Заборгованість за пенею та/або штрафами - 0.00 грн.
- Заборгованість за комісіями - 0.00 грн.
- Інфляційні збитки - 0.00 грн.
- Нараховані 3% річних -0.00 грн.
З врахуванням вищенаведеного, попередня сума судових витрат, які поніс позивач у зв`язку з пред`явленням даного позову та розгляду справи складає 2662.40 грн., яка вираховується виходячи із розміру сплати позивачем судового збору за подання даного позову та підтверджується долученим у формі додатку до позовної заяви копією платіжного доручення та 16000.00 грн. – витрат на правничу допомогу.
Ухвалою суду від 24.02.2026 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Відповідно до прохальної частини позовної заяви, представник позивача просить проводити розгляд справи за його відсутності, на вимогах наполягає. 
Відповідач надала до суду відзив, згідно якого вказує в позовній заяві об`єднані позовні вимоги, підставами яких є 2 окремих договорів (!!!) від 30.04.2021 № 7901152 з ТОВ "БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС", 17.11.2020 №0508234576/1 з ТОВ "ІНФІНАНС" , що є грубим порушенням правил об`єднання позовних вимог (ч. 1 ст. 188 ЦПК України). Вказує, що договори не підписувала. НЕ УКЛАДАЛА договори позики, які долучено в якості копій до озовної заяви, в редакції, що наведена представником позивача, відповідно відсутні докази погодження мною вказаних в цих документах процентних ставок та інших кабальних умов кредитування. Жоден доказ не підтверджує, що мною погоджено КОЖНУ сторінку з наданої роздруківки договору, або ж ці договору у цілому, включно з додатками (правилами кредитування - в наданій редакції). Відповідач вважає, що наведене вказує на неукладеність оспорюваних правочинів - кредитних договорів від 30.04.2021 №7901152 з ТОВ "БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС", 17.11.2020 №0508234576/1 з ТОВ "ІНФІНАНС". Право кредитора нараховувати відсотки за користування кредитом припинилося зі спливом строку дії договору, тому починаючи з цієї дати нарахування процентів первісним кредитором вже не відповідало вимогам закону та договору. Відповідно, і наступний кредитор (позивач), який набув права вимоги за договором, не отримав право на стягнення з позичальника безпідставно нарахованих процентів. Таким чином, наголошую, що первісний кредитор міг нарахувати максимально: по договору від 30.04.2021 №7901152 з ТОВ "БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС" - 881,77 грн. (=6320,90*0,93%*15 днів) по договору від 17.11.2020 №0508234576/1 з ТОВ "ІНФІНАНС" -735,00 грн. (=3000*1,75%*14 днів). Отже, є безпідставними заявлені позивачем вимоги про стягнення з мене процентів у сумі: по договору від 30.04.2021 №7901152 з ТОВ "БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС" - 4067,37 грн. (=4949,14-881,77) по договору від 17.11.2020 № 0508234576/1 з ТОВ "ІНФІНАНС" - 42210,00 грн. (=42945,00-735,00), а всього безпідставних вимог: 46277,37 грн. Відповідач просить суд відмовити в задоволенні цих вимог, оскільки на нарахування таких кабальних процентів (46277,37 грн.) неможливо було розраховувати при укладенні договорів, яким чітко визначено строк кредитування (15 та 14 днів відповідно) та процентну ставку (0,93% та 1,75% на день відповідно), тоді як нарахування договірних процентів поза межами строку кредитування законом не передбачено. Крім того, вказана вартість послуг адвоката – 16000,00,00 грн., на думку відповідача, не співмірна із необхідним часом, які міг витратив би адвокат на виконання відповідних робіт (надання послуг) у спірних правовідносинах, та є явно завищеною з огляду на ціну позову.
Представником позивача надано відповідь на відзив, згідно чого вказує, що статтею 50 ЦПК України встановлено, що позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо другої сторони діє в цивільному процесі самостійно. Участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: 1) предметом спору є спільні права чи обов`язки кількох позивачів або відповідачів; 2) права та обов`язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави; 3) предметом спору є однорідні права і обов`язки.
Згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 185 ЦПК України заява повертається у випадку, коли порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 188 цього Кодексу). 
Відповідно до частин першої та другої статті 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги). Суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ за позовами: одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача; одного й того самого позивача до різних відповідачів; різних позивачів до одного й того самого відповідача.
Під вимогою розуміється матеріально-правова вимога, тобто предмет позову, який одночасно є способом захисту порушеного права. При цьому об`єднанню підлягають вимоги, пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.
Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача. Отже, вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких вони ґрунтуються.
Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення цивільного спору. Таким чином, позивач має право об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами. Як вбачається з матеріалів позовної заяви: - кредитний договір № 7901152 підписано відповідачем власноручним підписом, в договорі вказано (п.5.13), що позичальник отримав оригінал договору в момент його укладення. При цьому, відповідачем не надано доказів того, що підпис в договорі їй не належить, зокрема не надано висновку почеркознавчої експертизи; - Акцепт оферти від 17 листопада 2020 р. на укладення Договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0508234576/1 від 17 листопада 2020 та отримання кредиту згідно та Заявки – анкети № 3342661 від 17 листопада 2020 р. підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором «1g1g5d». З урахуванням викладеного, можна зробити висновок про укладеність договорів позики та ознайомлення відповідача з їх умовами.
Зазначене узгоджується із висновками Верховного Суду, наведених у постанові від 04 грудня 2023 року у справі № 212/10457/21 (провадження № 61-6066 св 23).
Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Будь-яких доказів того, що персональні дані Відповідача (паспортні дані, реєстраційний номер облікової картки фізичної особи-платника податків, номер телефону, банківська картка) були використані для укладення Договорів від його імені третіми особами внаслідок вчинення шахрайських дій тощо, Відповідачем не надано. Відповідачем також не надано доказів того, що власноручний підпис у договорі № 7901152 їй не належить.
Враховуючи, що первісні кредитори не є банками, відповідні операції були здійснені операторами платіжних послуг. 
На підтвердження факту видачі кредитних коштів Позивачем до позовної заяви долучено докази перерахування грошових коштів за Договором № 0508234576/1, а саме лист ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ», з якого слідує, що 17.11.2020 13:33 здійснено переказ на суму 3000 грн, маска картки НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPay.ua – 72684222, призначення платежу: Зачисление 3000 грн на карту НОМЕР_1 .
На підтвердження факту видачі кредитних коштів Позивачем до позовної заяви долучено докази перерахування грошових коштів за Договором № 7901152, а саме чек, з якого слідує, що 30.04.2021 ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС" видало ОСОБА_1 кредит готівкою за договором № 7901152 в сумі 6320 грн. відповідач має вільний доступ до своїх рахунків у банківській установі і мав безперешкодну можливість надати суду докази про те, що кредитні грошові кошти на його банківську картку, вказану під час укладення договору, не надходили.
Зокрема, відповідач має можливість здійснити запит до банку про наявність у неї карткового рахунку, на який було перераховано кошти за договором № 0508234576/1, та отримати виписку по вказаному рахунку за період кредитування.
Таким чином відповідачем не надано жодного доказу на спростування пред`явленого до неї позову.
Щодо договору № 7901152. На підтвердження розміру заборгованості Відповідача, до позовної заяви були додані належні розрахунки заборгованості. Відповідно до п.1.4 кредит надається строком 15 днів. Відповідно до п.1.6 у випадку не повернення позичальником кредиту, а також не сплати позичальником процентів у повному обсязі у строк, в становлений у п.1.4 даного договору, в тому числі після визначеного у п.1.7 цього договору подовження строку надання та повернення кредиту, позичальник підтверджує намір та надає згоду на продовження строку користування кредитними коштами на 13 днів (автоматичне продовження). Після такого автоматичного продовження строку користування кредитними коштами, позичальник сплачує проценти (плату за користування грошовими коштами) у розмірі 4,95% за кожен день строку користування кредитом.
Як вбачається з розрахунку заборгованості від первісного кредитора, відсотки відповідачу нараховано за період з 30 квітня 2021 року по 29 липня 2021 року. 
Відповідно до п. 1.10 строк дії Договору (користування кредитними коштами): до повного виконання сторонами своїх зобов`язань, але не більше 1(одного) календарного року.
Тобто, умовами договору визначено граничний строк кредитування. Отже, проценти за користування кредитом нараховані в межах строку кредитування.
Щодо договору № 0508234576/1. Відповідно до умов договору позики, відповідачу було надано кредит, а саме заборгованість виникла за 1-м траншем в рамках умов договору, в розмірі 3 000,00 грн, строк дії Договору 3 роки, відсоткова ставка 1,75% за один день користування кредиту; максимальна відсоткова ставка 3,5 % за один день користування кредитом (відповідно до погоджених умов, застосовується за умови неналежного виконання умов Договору). 
Відповідно до умов Пропозиції та Акцепту оферти від 17 листопада 2020 р. на укладення Договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0508234576/1 від 17 листопада 2020 та отримання кредиту згідно та Заявки – анкети № 3342661 від 17 листопада 2020 р, підписанням заяви-анкети та цього договору позичальник/відповідач підтверджує, що самостійно перед укладанням Договору повністю ознайомився з Правилами, викладеними на веб-сайті Товариства, Проектом Договору і який відповідає умовам даного Договору, та погоджується з ними.
Акцептуючи оферту він підтверджує, що уклав цей Договір на сприятливих для себе умовах, у тому числі з отриманням повної інформації від Товариства, достатньої та необхідної для прийняття мною рішення щодо укладення цього Договору, що відповідає його внутрішній волі. Пропозиція (Оферта) на отримання кредитних коштів згідно Заявки-анкети містить погоджені умови щодо строку дії Договору 3 роки! Строк дії договору позики 36 календарних місяців. Відповідно до Правил надання грошових коштів у позику, які є невід`ємною частиною Договору, п. 2.5 передбачено, що строк договору фінансового кредиту становить 36 календарних місяців з дня укладання Договору. П. 2.6 Правил визначачє, що максимальна сума кредиту складає 20 000,00 грн. Як вбачається з долучених позивачем наявних у матеріалах справи розрахунків заборгованості відповідача, нарахування відсотків за Договором надання позики проведено за період з 17.11.2020 року по 09.01.2023 року, тобто виключно в межах строку користування кредитними коштами – 36 календарних місяців з дати укладення Договору та підписання Акцепту оферти. Отже, нарахування процентів за Договором надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, укладеним з відповідачем, проведено виключно в межах строку, встановленого умовами Договору, а тому є правомірним, відповідає умовам кредитного договору та вимогам чинного законодавства і підлягає стягненню з відповідача. Тобто, як вбачається зі змісту Договору, слід розмежовувати: 1. орієнтовний строк повернення кредиту – 14 днів, який передбачає право Позичальника користуватися пільговими умовами договору, а саме пільговими відсотками за користування кредитними коштами та подальше отримання наступного траншу за договором в рамках встановленого ліміту (максимальної суми кредиту) 20 000,00 грн. 2. граничний строк користування – 3 роки (36 місяців). Договори факторингу та договори відступлення права вимоги не визнані недійсними у встановленому порядку, тобто презумпція правомірності правочину, передбачена статтею 204 ЦК України, не спростована. Зазначене узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 17 серпня 2023 року у справі № 2-634/2011 (провадження № 61- 5859св23). Надані позивачем докази підтверджують дійсне волевиявлення сторін на реальне настання правових наслідків, а саме на передачу прав вимоги за договорами позики № 7901152 та № 0508234576/1, отже ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» доведено належними та допустимими доказами факт переходу до нього права вимоги до боржника (позичальника) за вказаними договорами. Крім того, відповідачем не надано доказів виконання зобов`язання первісним кредиторам. 
Ухвалою суду від 14 квітня 2026 року витребувано докази по справі, а саме від АТ КБ «Приват Банк» (01001, м. Київ, вулиця Грушевського, буд. 1Д) інформацію, що містить банківську таємницю, а саме: - ідентифікаційні дані власника картки № НОМЕР_2 , в тому числі, але не виключно прізвище, ім`я, по-батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, серію та номер паспорта, адресу місця проживання, контактні дані (номер телефону, адреса електронної пошти, тощо), та інші відомості про власника вказаної картки; - докази зарахування на картку № НОМЕР_2 кредитних коштів у сумі 3000 грн, які були перераховані 17.11.2020, а саме витребувати виписки за номером картки № НОМЕР_2 за період із 17.11.2020 року по 27.11.2020; - інформацію, чи відкривались ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , банківська картка (віртуальна чи фізична): № НОМЕР_2 . - інформацію щодо номеру телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № НОМЕР_2 .
08.05.2026 року до суду надійшла відповідь від АТ КБ «Приват Банк» , ідентифікаційні дані власника картки № НОМЕР_2 ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , та 17.11.2020 року були зарахування на картку № НОМЕР_2 коштів у сумі 3000 грн. 
Ураховуючи вимоги частин першої та третьої статті 223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків.
Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Як встановлено судом, 30.04.2021 між ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС" та ОСОБА_1 (далі – позичальник та/або відповідач) укладено Договір № 7901152 (далі – Договір). Відповідно до умов Договору, Кредитодавець надав Позичальнику грошові кошти в розмірі 6320.90 грн, а Позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк та сплатити проценти за користування кредитними коштами на умовах визначених пунктами Договору.
17.11.2020 між ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ІНФІНАНС" та ОСОБА_1 (далі – позичальник та/або відповідач) укладено Договір № 0508234576/1 (далі – Договір). На підставі Заявки-анкети № 3342661 на умовах Пропозиції (оферти) на укладення електронного Договору позики, що акцептована Відповідачем, шляхом підписання електронним підписом Відповідача, було укладено Договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0508234576/1 .
Відповідно до умов Договору позики Позичальнику надано кредит в розмірі 3000.00 грн., строк користування кредитом - 14 днів, строк дії Договору – 3 роки, відсоткова ставка – 1.75 % за один день користування кредитом.
Пропозиція (Оферта) укласти Договір надання позики та надання кредиту згідно Заявки-анкети № 3342661 від 17.11.2020 року підписано Кредитодавцем, а Акцепт оферти на укладання Договору надання позики та отримання креиту згідно Заявки-анкети № 3342661 від 17.11.2020 року підписано Позичальником, електронним цифровим підписом (одноразовий ідентифікатор в якості особистого підпису), який було надіслано за допомогою СМС-повідомлення на телефонний номер зазначений Позичальником в особистому кабінеті на сайті Кредитодавця.
30.07.2021 було укладено договір № 30/07-1 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС" відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 7901152.
10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 7901152.
Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 7901152.
11.02.2022 було укладено договір № 11-02/22 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ІНФІНАНС" відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 0508234576/1.
10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 0508234576/1.
Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 0508234576/1. 
Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 ЦК України. Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.
Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
У силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року № 675-VIII (далі - Закон № 675-VIII)
Згідно з пунктами 6, 12 частини першої статті 3 Закону № 675-VIII електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону № 675-VIII).
Згідно із частиною шостою статті 11 Закону № 675-VIII відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом частини восьмої статті 11 Закону № 675-VIII у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону № 675-VIII визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного
підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. 
Згідно з статтю 2 Закону України «Про захист персональних даних» персональні дані - це відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути ідентифікована; суб`єкт персональних даних - фізична особа, стосовно якої відповідно до закону здійснюється обробка її персональних даних; згода суб`єкта персональних даних - будь-яке документоване, зокрема, письмове, добровільне волевиявлення фізичної особи щодо надання дозволу на обробку її персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки. 
Частиною п`ятою статті 6 Закону України «Про захист персональних даних» передбачено, що обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб`єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством. 
Відповідно до частини шостої статті 6 Закону України «Про захист персональних даних» не допускається обробка даних про фізичну особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.
У частині першій статті 11 Закону України «Про захист персональних даних» встановлено, що підставою виникнення права використання персональних даних є, зокрема, згода суб`єкта персональних даних на обробку його персональних даних; дозвіл на обробку персональних даних, наданий володільцю персональних даних відповідно до закону виключно для здійснення його повноважень; укладення та виконання правочину, стороною якого є суб`єкт персональних даних або який укладено на користь суб`єкта персональних даних чи для здійснення заходів, що передують укладенню правочину на вимогу суб`єкта персональних даних.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Як вбачається з матеріалів позовної заяви: 
- кредитний договір № 7901152 підписано відповідачем власноручним підписом, в договорі вказано (п.5.13), що позичальник отримав оригінал договору в момент його укладення. 
При цьому, відповідачем не надано доказів того, що підпис в договорі їй не належить, зокрема не надано висновку почеркознавчої експертизи; Акцепт оферти від 17 листопада 2020 р. на укладення Договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0508234576/1 від 17 листопада 2020 та отримання кредиту згідно та Заявки – анкети № 3342661 від 17 листопада 2020 р. підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором «1g1g5d». Зазначене узгоджується із висновками Верховного Суду, наведених у постанові від 04 грудня 2023 року у справі № 212/10457/21 (провадження № 61-6066 св 23).
Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Окрім цього, стороною відповідача не надано доказів, що стороння особа могла скористатись особистими даними паспорта відповідача, доступу до логіна та пароля його особистих кабінетів тощо для укладення договору з ТОВ Інфінанс. Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) і дії учасників приватних правовідносин мають бути добросовісними.
Факт отримання грошових коштів за вказаними договорами відповідачем не спростовано, як і не спростовано факт укладення самих договорів. Будь-яких доказів того, що персональні дані Відповідача (паспортні дані, реєстраційний номер облікової картки фізичної особи-платника податків, номер телефону, банківська картка) були використані для укладення Договорів від його імені третіми особами внаслідок вчинення шахрайських дій тощо, Відповідачем не надано. Відповідачем також не надано доказів того, що власноручний підпис у договорі № 7901152 їй не належить.
На підтвердження факту видачі кредитних коштів Позивачем до позовної заяви долучено докази перерахування грошових коштів за Договором № 0508234576/1, а саме лист ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ», з якого слідує, що 17.11.2020 13:33 здійснено переказ на суму 3000 грн, маска картки НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPay.ua – 72684222, призначення платежу: зарахування 3000 грн на карту НОМЕР_1 .
На підтвердження факту видачі кредитних коштів Позивачем до позовної заяви долучено докази перерахування грошових коштів за Договором № 7901152, а саме чек, з якого слідує, що 30.04.2021 ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС" видало ОСОБА_1 кредит готівкою за договором № 7901152 в сумі 6320 грн.
Крім того, факт отримання коштів на карту відповідачки підтверджено витребуваними судом доказами, а тому судом встановлено, що відповідач отримувала кошти та уклала кредитні договори, доказів зворотнього відповідачем не надано.
Стосовно нарахованих відсотків, суд зазначає наступне.
За Договором №7901152 від 30.04.2021 р., Заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 6320.90 грн. Заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 4949.14 грн. - Інфляційні збитки - 401.78 грн. - Нараховані 3% річних -108.58 грн.
Відповідно до п.1.4 кредит надається строком 15 днів.
Відповідно до п.1.6 у випадку не повернення позичальником кредиту, а також не сплати позичальником процентів у повному обсязі у строк, в становлений у п.1.4 даного договору, в тому числі після визначеного у п.1.7 цього договору подовження строку надання та повернення кредиту, позичальник підтверджує намір та надає згоду на продовження строку користування кредитними коштами на 13 днів (автоматичне продовження). Після такого автоматичного продовження строку користування кредитними коштами, позичальник сплачує проценти (плату за користування грошовими коштами) у розмірі 4,95% за кожен день строку користування кредитом. Як вбачається з розрахунку заборгованості від первісного кредитора, відсотки відповідачу нараховано за період з 30 квітня 2021 року по 29 липня 2021 року. Відповідно до п. 1.10 строк дії Договору (користування кредитними коштами): до повного виконання сторонами своїх зобов`язань, але не більше 1(одного) календарного року. Тобто, умовами договору визначено граничний строк кредитування. 
Отже, проценти за користування кредитом нараховані в межах строку кредитування, тому суд погоджується з даним нарахуванням.
Що стосується комісії в сумі 948.14 грн.
10 червня 2017 року набув чинностіЗУ «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим уЗаконі України «Про захист прав споживачів`текст ст. 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечитьЗакону України «Про споживче кредитування».
Положення ч. 1, ч. 2, ч. 5ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів`з набуттям чинностіЗакону України «Про споживче кредитування`залишилися незмінними.
Відповідно до п. 4 ч. 1ст. 1 ЗУ «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з ч. 2ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування`до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже,ЗУ «Про споживче кредитування`передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
На виконання вимог, у тому числі, п. 4 ч. 1 ст.1та ч. 2 ст.8 ЗУ «Про споживче кредитування`Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією жпостановоювизнано такою, що втратила чинність,постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».
Відповідно до п. 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.
Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (п. 8 Правил про споживчий кредит).
Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.
Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимогЗУ «Про споживче кредитування`та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.
Закон України «Про споживче кредитування`розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.
Відповідно до ч. 1ст. 11 ЗУ «Про споживче кредитування`після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Згідно з ч. 5ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування`умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинностіЗаконом України «Про споживче кредитування`щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст.11, ч. 5 ст.12 ЗУ «Про споживче кредитування».
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19, постанові Верховного Суду від 29 листопада 2023 року у справі № 461/2857/20.
У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що: «у кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з ч. 1 та ч. 2ст. 11 ЗУ «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст.11, ч. 5 ст.12 ЗУ «Про споживче кредитування».
З матеріалів даної справи не вбачається необхідності внесення плати за додаткові, супутні послуги Банку, пов`язані з розрахунково-касовим обслуговуванням, Банком в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачеві та за які Банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту.
Враховуючи, що позивач не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг , то положення договору та вимоги про стягнення комісії за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст.11, ч. 5 ст.12 ЗУ «Про споживче кредитування».
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 10 січня 2024 року у справі № 727/5461/23.
Щодо договору № 0508234576/1 від 17.11.2020 р., враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності становить: Заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 2999.98 грн., яке підлягає стягненню з відповідача, оскільки вона отримала кредит.
Позивач вказує, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 42945.00 грн., нарахування відсотків за Договором надання позики проведено за період з 17.11.2020 року по 09.01.2023 року, тобто в межах строку користування кредитними коштами – 36 календарних місяців з дати укладення Договору та підписання Акцепту оферти.
Разом з тим, суд зазначає, що за змістом положень статей 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (далі-Закон) цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. При цьому, частина 4 статті 18 Закону не містить застереження щодо незастосування зазначених положень пункту 5 частини 3 цієї статті до умови договорів про надання споживчого кредиту.
Частинами 5 та 7 статті 18 Закону передбачено, що якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.
Суд вважає, що нарахована позивачем сума по відсоткам за користування кредитами не відповідає вимогам чинного законодавства про захист прав споживачів. Крім того, передбачення в договорі такого високого розміру відсотків порушує принцип рівності сторін договору, учасником якого є відповідач як споживач, тим самим порушує її права споживача, тому вимога позивача про стягнення цієї суми заборгованості за відсотками, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим ст. 3 п. 6, ст. 509 ч. 3 та ст. 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності, є несправедливо непомірним тягарем для відповідача та джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків позивачем, а наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми відсотків спотворює їх дійсне правове призначення як засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання.
Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у справі № 132/1006/19.
Як зауважував Конституційний Суд України, межі дії принципу свободи договору визначаються законодавством з урахуванням критеріїв справедливості, добросовісності, пропорційності і розумності. При цьому держава має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і правами та охоронюваними законом інтересами споживачів їх кредитних послуг (абзац третій підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011у справі про захист прав споживачів кредитних послуг).
Аналіз указаних норм, дає підстави для висновку про те, що нарахований позивачем розмір відсотків по кредитному договору, значно перевищує розмір тіла кредиту, є несправедливим.
Позивачем на тіло кредиту в сумі 2999.98 грн., нараховано за період з 17.11.2020 року по 09.01.2023 року заборгованість за процентами - 42945.00 грн., тобто відсотки в десять разів перевищують отриману суму кредиту.
Оскільки відповідно до статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом, суд вважає вимоги до відповідвача, про стягнення відсотків законні, але оскільки вони в порушення ЗУ "Про права споживачів" занадто завищені, суд вважає їх можливо зменшити до 20000,00 грн.
Згідно частини 1 статті 510 ЦК України, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відступлення права вимоги по суті – це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.
Частиною першою статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно статті 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Згідно із ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно із частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Відповідно до частини другої статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Згідно із частиною 1 статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.
Судом встановлено факт невиконання належним чином зобов`язань по поверненню кредитних коштів відповідачем, та суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а саме: 
- за Договором № 7901152 від 30.04.2021 р., заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 6320.90 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 4949.14 грн., - інфляційні збитки - 401.78 грн., - нараховані 3% річних -108.58 грн., що разом становить 11780,40 грн.
- за Договором №0508234576/1 від 17.11.2020 р., заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) -2999.98 грн., заборгованість за нарахованими процентами - 20000 грн., що разом становить 22999,98 грн.
Разом задоволена сума позову за двома кредитними договорами становить 34780,98 грн.
Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
З відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 1578,21 грн.
Щодо вимоги про стягнення правової допомоги.
Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких за частиною 3 статі 133 ЦПК належать витрати на професійну правову допомогу, які за змістом статті 137 ЦПК несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Приписами статті 141 ЦПК України визначено: розмір витрат, які сторона сплатила у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Суд звертає увагу, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини 4 статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, тому обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, а суд при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу повинен надати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких відповідач має заперечення.
Частиною 3 статті 141 ЦПК України закріплено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи.
ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року по справі № 755/9215/15-ц.
Як вбачається з матеріалів справи, понесені позивачем витрати на правничу допомогу в розмірі 16000,00 грн. підтверджуються доказами, але враховуючи клопотання відповідача про зменшення витрат на правову допомогу, враховуючи вимоги розумність, з урахуванням складності справи, суд вважає можливим зменшити витрати на правову допомогу та стягнути з відповідача на користь позивача 9000 грн. витрат на правову допомогу.
Керуючись ст. ст. 525, 526, 530, 610, 625, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 10, 12,13, 141, 263, 265, 280-284, 288 ЦПК України, суд,-
ухвалив:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ) на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (код ЄДРПОУ 44276926 , місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306 ) заборгованість:
- за Договором № 7901152 від 30.04.2021 р., в сумі 11780 (одинадцять тисяч сімсот вісімдесят) гривень 40 копійок.
- за Договором №0508234576/1 від 17.11.2020 р., в сумі 22999 (двадцять дві тисячі дев`ятсот дев`яносто дев`ять) гривень 98 копійок.
Разом сума до стягнення становить 34780 (тридцять чотири тисячі сімсот вісімдесят) гривень 98 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ) на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (код ЄДРПОУ 44276926 , місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306 ) понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 1578 (одна тисяча п`ятсот сімдесят вісім) гривень 21 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ) на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (код ЄДРПОУ 44276926 , місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306 ) понесені витрати на правову допомогу у розмірі 9000 (дев`ять тисяч) гривень 00 копійок.
Рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено 20.05.2026 року.
Суддя:	  	Н. О. Сарат