КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 червня 2026 року м. Київ справа №320/45319/25
Київський окружний адміністративний суд у складі судді Білоноженко М.А., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), в якому просив суд:
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , які полягають у внесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення правил військового обліку ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) та зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 виключити з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів дані про порушення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) правил військового обліку.
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , які полягають у направленні звернення до Національної поліції щодо доставлення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_3 для складення протоколів про адміністративні правопорушення та зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомити органи Національної поліції про відсутність підстав для адміністративного затримання та доставлення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що вчасно уточнив свої облікові дані, про що у застосунку «Резерв+» міститься відмітка «дані уточнено вчасно». Однак, в липні 2025 року в ВОД з`явилось повідомлення про те, що ТЦК та СП 11.07.2025 звернувся до Нацполіції для доставлення і складання протоколу, причина – неуточнені персональні дані вчасно. Вважає вказані дії відповідача протиправними і такими, що порушують права позивача, в зв`язку із чим звернувся до суду за захистом своїх прав.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Відповідач, не погоджуючись із доводами позивача, надав відзив на позовну заяву, в якому вказав, що у зв`язку з не перебуванням позивача на військовому обліку саме військовозобов`язаних (за наявності прямого обов`язку на такому обліку перебувати), а не призовника, позивач був автоматично поставлений на військовий облік військовозобов`язаних відповідно до Порядку реалізації експериментального проекту з автоматичної верифікації та перевірки відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.08.2024 № 932 та, відповідно, правомірно внесено запис про порушення позивачем правил військового обліку. Вважає доводи позивача необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.
ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 .
На облік був взятий 31.03.2005 ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується відповідним штампом у посвідченні про приписку №100 від 04.10.2010.
29.06.2024 на виконання вимог п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону
України № 3633-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» позивач вчасно (до 16.07.2024) уточнив свої облікові дані, про що у застосунку «Резерв+», який виконує функцію електронного кабінету військовозобов`язаного та є електронним військово-обліковим документом, міститься відмітка «Дані уточнено вчасно».
У липні 2025 року в застосунку «Резерв+» з`явилось повідомлення наступного змісту: «ТЦК та СП 11.07.2025 звернувся до Нацполіції, щоб доставити вас для складання протоколу. Причина: не уточнили персональні дані вчасно».
15.07.2025 представник позивача звернувся до відповідача з адвокатським запитом, у якому просив надати інформацію про те, які конкретно порушення правил військового обліку допущено позивачем, якими документами та доказами це підтверджується та
чи складались протокол про порушення правил військового обліку позивачем. Якщо такі складались - надати належним чином засвідчені копії таких протоколів/постанов.
Відповідач надав відповідь за вих. № 5858 від 18.07.2025, в якій вказано «... порушник військового обліку з: 11 липня 2025 року, (аб.11 п.2. ч.1 ст. 37) які старше 25 років і раніше не перебували на військовому обліку».
Вважаючи вказані дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду із даним позовом, при вирішенні якого суд виходить із наступного.
Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України Про військовий обов`язок і військову службу від 25.03.1992 №2232-XIІ (далі - Закон №2232-XIІ).
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 1 Закону №2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Згідно з ч.1,ч. 3 та 4 ст.33 Закону №2232-XII військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний.
Військовий облік військовозобов`язаних та резервістів за призначенням поділяється на загальний і спеціальний.
Підстави взяття на військовий облік, зняття та виключення з нього визначені в ст. 37 Закону №2232-ХІІ.
Механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовий облік) центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами (далі - державні органи), органами місцевого самоврядування, органами військового управління (органами управління), військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності (далі - підприємства, установи та організації), а також визначає особливості ведення військового обліку громадян України, які постійно або тимчасово перебувають за кордоном, станом на час виникнення спірних правовідносин визначено Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487 (далі – Порядок №1487).
Згідно із п. 20 Порядку №1487, військовий облік ведеться на підставі даних паспорта громадянина України та військово-облікових документів.
Для внесення запису/актуалізації даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів ними надаються персональні дані відповідно до вимог Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів».
Взяття громадян на персонально-первинний та персональний військовий облік, а також їх виключення з такого обліку здійснюється лише після взяття (зняття, виключення) зазначених громадян на військовий облік (з військового обліку) у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, органах СБУ, підрозділах Служби зовнішньої розвідки (п.21 Порядку №1487 у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Взяття на військовий облік, зняття та виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, органах СБУ, підрозділах Служби зовнішньої розвідки здійснюється відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»(п.22 Порядку № 1487).
Районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, в тому числі: організовують та ведуть військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці; здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у випадках, передбачених законодавством; виключають з військового обліку на підставі відповідних підтвердних документів осіб, які за рішенням суду визнані недієздатними, оголошені померлими (такими, що пропали безвісти), засуджені до позбавлення волі або померли; проставляють у військово-облікових документах призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідні відмітки про взяття їх на військовий облік, зняття та виключення з нього(п. 79 Порядку № 1487).
Під час розгляду справи судом встановлено, що позивач перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_5 . Зазначене підтверджується копією військово-облікового документа в електронній формі, який був долучений до позовної заяви.
За даними Реєстру щодо позивача зафіксовано порушення правил військового обліку, яке полягає у неуточненні вчасно облікових даних, що є порушенням статті 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", а також абзаців чотири - п?ять підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку" № 3633-IX від 11.04.2024.
Так, відповідно до частини третьої статті 22 Закону "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", військовозобов`язані громадяни (до яких належить і позивач), повинні серед іншого, протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.
При цьому суд зазначає, що поняття "облікових даних" є широкою категорією, яка охоплює, у тому числі, персональні та службові дані призовника, військовозобов`язаного та резервіста, перелік яких визначено статтею 7 та 8 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів».
До персональних та службових даних належить: 
- інформація щодо результатів медичних оглядів військово-лікарською комісією, що проводяться з метою визначення придатності до виконання військового обов`язку (пункт 17-1 частини першої статті 7 та пункт 2 частини першої статті 8 Закону «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів»;
-відомості про виконання військового обов`язку (пункт 1 частини першої статті 8
Закону «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів»).
Розглянувши матеріали справи, суд встановив, що позивач дійсно здійснив уточнення даних у червні 2024 року через мобільний застосунок «Резерв+». 
Проте, на момент здійснення вказаних дій, позивач перебував у правовому статусі "призовника".
При цьому суд зауважує, що належне виконання вказаного вище обов`язку не звільняє особу від необхідності дотримання правил обліку після зміни її базового статусу на «військовозобов`язаний», а обов`язок із дотримання правил військового обліку не обмежується лише актуалізацією номеру телефону та адреси проживання.
Відповідно до наданої позивачем копії посвідчення про приписку до призовної дільниці №100, останній дійсно був взятий на військовий облік у ІНФОРМАЦІЯ_6 31.03.2005.
Водночас, станом на 2005 рік позивач був взятий на військовий облік як призовник, тобто як особа, якій виповнилось 17 років і яка була приписана до призовної дільниці.
Разом з тим, категорії військового обліку змінюються в залежності від досягнення особою певного віку, що випливає зі статті 37 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу". 
Так, по досягненню 25-річного віку (тобто ще у 2013 році) категорія військового обліку позивача підлягала заміні із "призовника" на "військовозобов`язаного", у зв`язку з чим він був
зобов`язаний прибути до військкомату задля постановки на військовий облік
військовозобов`язаних. 
Однак, як свідчать матеріали справи, у військово-обліковій справі позивача відсутні відомості про проходження військово-лікарської комісії (ВЛК) та отримання військово-облікового документа належного зразка для категорії військовозобов`язаних.
При цьому, суд звертає увагу, що позивач, фактично, внаслідок досягнення визначеного віку, набувши статусу військовозобов`язаного, навіть після оголошення та неодноразового продовження мобілізації відповідно до Указів Президента України, всупереч вимогам ч.11 ст. 38 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", до ІНФОРМАЦІЯ_7 для уточнення своїх облікових даних (зокрема щодо категорії військового обліку та даних щодо проходження огляду медичного огляду) не прибував.
Отже, дані щодо категорії військового обліку (які є елементом відомостей про виконання військового обов`язку) станом на 11.07.2025 позивачем були неуточнені. 
Таким чином, у зв`язку з не перебуванням позивача на військовому обліку військовозобов`язаних (за наявності прямого обов`язку на такому обліку перебувати), позивач був автоматично поставлений на військовий облік військовозобов`язаних відповідно до Порядку реалізації експериментального проекту з автоматичної верифікації та перевірки відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.08.2024 № 932 (далі - Порядок № 932).
Відповідно до пункту 17-1 Порядку № 932, стосовно громадян України чоловічої статі віком від 16 до 60 років ДМС одноразово формує перелік відомостей, зазначених у підпунктах 1 - 11 пункту 5 цього Порядку, та передає їх Міноборони для внесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів в установленому законодавством порядку з використанням засобів захисту інформації, що мають сертифікат відповідності або позитивний експертний висновок за результатами державної експертизи у сфері захисту інформації, з дотриманням вимог законодавства про захист персональних даних. Подальше внесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів і взяття на військовий.
Внесення такої інформації до бази даних є реалізацією повноважень ТЦК та СП щодо ведення та наповнення реєстру актуальними відомостями з метою забезпечення національної безпеки. 
За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України (зокрема Постановою КМУ № 932), а тому підстави для визнання дій ІНФОРМАЦІЯ_7 протиправними та зобов`язання виключити дані з реєстру - відсутні.
У зв`язку з неуточненням позивачем своїх облікових даних, автоматично, шляхом електронної інформаційної взаємодії між Реєстром та єдиною інформаційною системою МВС, відповідачем було сформоване звернення до органів Національної поліції для доставлення позивача, як особу, що скоїла адміністративні правопорушення, передбачені статтями
210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з метою складення протоколу про адміністративні правопорушення відповідно до пунктів 56 та 79 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487.
Відповідно до частини третьої статті 1 Закону «Про військовий обов`язок та військову службу», військовий обов`язок включає дотримання правил військового обліку.
Інформація стосовно фактичного порушення позивачем правил військового обліку і мобілізаційного законодавства, та існування звернення до органів Національної поліції, з метою його доставлення для складання протоколу про адміністративне правопорушення, за своєю суттю належить до службових даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста, підкатегорією яких є, відповідно до підпункту 1 частини першої статті 8 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», відомості про виконання військового обов`язку.
Оскільки позивачем правил військового обліку не дотримано, в повному обсязі облікові дані не уточнені, суд вважає, що у Реєстрі (а відтак і в мобільному додатку Резерв+, яким користується позивач) правомірно була відображена інформація про неуточнення ним своїх облікових даних.
Суд наголошує, що звернення у автоматичному режимі до органів Національної поліції та внесення відповідної інформації до Реєстру не є актом притягнення позивача до відповідальності, а є процедурною дією, яка спрямована на забезпечення виконання вимог адміністративного законодавства та нормативно-правових актів з питань ведення військового обліку.
Таким чином, за результатами розгляду справи суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог в частині визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_1 , які полягають у направленні звернення до Національної поліції щодо доставлення ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 для складення протоколів про адміністративні правопорушення та зобов`язанні ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомити органи Національної поліції про відсутність підстав для адміністративного затримання та доставлення ОСОБА_1 .
Відповідно до ст.ст. 9, 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до положень ч.ч. 1 та 2 статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно із ч.ч. 1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень наведеного законодавства України, матеріалів справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню.
В зв`язку із відмовою у задоволенні позову, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 243-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) відмовити повністю. 

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Білоноженко М.А.