Справа № 450/1394/25 Головуючий у 1 інстанції: Мельничук І. І. 
Провадження № 22-ц/811/787/26 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

02 червня 2026 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - судді Ніткевича А.В.
суддів – Бойко С.М., Копняк С.М.
розглянувши в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, в приміщенні Львівського апеляційного суду в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 – адвоката Довганика Богдана Романовича на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 29 серпня 2025 року в складі судді Мельничук І.І. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
встановив:

У квітні 2025 року ТОВ «Укр Кредит Фінанс» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовна заява обґрунтована тим, що 02 серпня 2023 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 укладений електронний Договір про відкриття кредитної лінії №1249-2700, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 3600,00 грн, строк кредитування 300 днів, базовий період 21 день, знижена процентна ставка – 2,50 % в день, стандартна процентна ставка – 3,00 % в день. 
Позивач свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі. В свою чергу відповідач свої зобов`язання за Договором не виконує належним чином, у зв`язку з чим, станом на 27.02.2025 року утворилася заборгованість у розмірі 35622,00 грн, що складається з простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 3600,00 грн, заборгованості за відсотками в розмірі 32022,00 грн. 
Разом з тим, кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр кредит фінанс», а саме частково списання заборгованості позичальнику за нарахованими комісією та процентами у загальній сумі 17622,00 грн за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 18000,00 грн. 
Враховуючи наведене, позивач просив стягнути неповну сум заборгованості, а лише її частину, а саме прострочену заборгованість за кредитом - 3600,00 грн, прострочену заборгованість за нарахованими процентами – 14400,00 грн, що разом становить 18000,00 грн, а також судові витрати.
Оскаржуваним рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 29 серпня 2025 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» задоволено. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» загальну суму заборгованості за Кредитним договором №1249-2700 від 02.08.2023 в розмірі 18000,00 грн. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422 грн 40 коп.
Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 О, апеляційну скаргу в інтересах якого подав адвокат Довганик Б.Р., вважає рішення незаконним, ухваленим з неправильним застосуванням норм матеріального права та з неповним дослідженням обставин справи.
Зокрема вказує на те, що суд не врахував імперативні норми Закону України «Про споживче кредитування», які підлягали обов`язковому застосуванню при визначенні розміру процентів та заборгованості. Так, 23.12.2023 року набрали чинності зміни до Закону України «Про споживче кредитування», внесені Законом України №3498-ІХ від 22.11.2023, якими доповнено статтю 8 положеннями щодо максимально допустимого розміру денної процентної ставки. Частиною 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» прямо встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1 відсоток. Зазначена норма є імперативною, спрямованою на захист прав споживача як слабшої сторони правовідносин, та підлягає застосуванню судом незалежно від умов договору. Більше того, законодавець передбачив перехідний період тривалістю 240 днів з моменту набрання чинності змін, відповідно до якого: протягом перших 120 днів – не більше 2,5% на день, протягом наступних 120 днів - не більше 1,5% на день, надалі – не більше 1% на день.
Отже, після 24.12.2023 застосування процентної ставки 3% на день є незаконним. 
Разом з тим, суд першої інстанції не перевірив відповідність умов договору вищезазначеним імперативним нормам закону та безпідставно прийняв розрахунок позивача, чим неправильно застосував норми матеріального права, що відповідно до ст. 376 ЦПК України є самостійною підставою для скасування рішення суду. 
Додає, що у позовній заяві позивач зазначив, що ним було прийнято рішення про можливість застосування до відповідача програми лояльності, а саме часткового списання заборгованості у загальній сумі 17622,00 грн. Разом з тим, позивач не зазначив, з яких саме складових складається сума 17622,00 грн, не визначив період, за який такі проценти нараховані, не пояснив методику розрахунку зазначеної суми, не довів, що нарахування процентів здійснювалося відповідно до вимог чинного законодавства, не надав доказів фактичного розміру нарахованої заборгованості до застосування «програми лояльності». 
Окрім того, звертає увагу на те, що суд зазначив, що позов не підлягає до задоволення, однак в резолютивній частині дійшов протилежного висновку про задоволення позову. 
Просить скасувати рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 29 серпня 2025 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в частині стягнення процентів, нарахованих з порушенням імперативних обмежень Закону України «Про споживче кредитування».
У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Укр Кредит Фінанс» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення без змін. 
Відповідно до частини 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою апеляційне провадження.
Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (ч. 1 ст. 369 ЦПК України).
Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду першої інстанції з вимогами щодо стягнення кредитної заборгованості, сумарний розмір якої не перевищує тридцять прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Враховуючи наведене, справа призначена для розгляду апеляційним судом в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
При цьому, згідно із ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, відтак колегія суддів інформувала учасників справи про час і день розгляду справи, шляхом оприлюднення інформації про розгляд справи на офіційному сайті Львівського апеляційного суду.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково виходячи з такого.
Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що 02.08.2023 між ТОВ «Укр кредит фінанс» та ОСОБА_1 .О був укладений договір про відкриття кредитної лінії №1249-2700 шляхом акцептування позичальником оферти кредитодавця за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Факт видачі кредитних коштів в сумі 3600,00 грн за договором №1249-2700 від 02.08.2023 на номер особистого електронного платіжного засобу № НОМЕР_1 зазначеного відповідачем у договорі підтверджується довідкою про перерахування суми кредиту №1249-2700 від 02.08.2023.
Вирішуючи про стягнення заборгованості, місцевий суд виходив з того, що боржник ОСОБА_1 .О належним чином свої зобов`язання не виконав та допустив заборгованість за вищевказаним Кредитним договором у заявленому до стягнення розмірі. 
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, судова колегія входить з такого.
Судом встановлено, що 02.08.2023 між ТОВ «Укр кредит фінанс» та ОСОБА_1 . О укладений договір про відкриття кредитної лінії №1249-2700 шляхом акцептування позичальником оферти кредитодавця за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором А2607.
Відповідно до п.4.1., 4.2 договору загальний розмір кредиту за цим Договором становить 3600,00 грн, дата надання кредиту 02.08.2023.
Згідно із п.4.8 договору базовий період складає 21 календарних днів.
Відповідно до п.4.10 Договору, нарахування процентів а користування Кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми Кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дати видачі Кредиту до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту, за наступною Стандартною процентною ставкою: 3,00 % за кожен день користування Кредитом, (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього Договору, за виключенням строку використання Позичальником права користування кредитом за Промо-ставкою та/або Зниженою, та/або Пільговою процентною ставкою). 
Пунктом 4.12 договору встановлено, що строк кредитування становить 300 календарних днів, дата повернення (виплати) кредиту 27.05.2024 року.
Пунктами 4.13, 4.14 договору, визначено реальну річну процентну ставку яка складає 572465,00 %; орієнтована загальна вартість кредиту на дату укладення цього Договору складає:36000,00 грн та включає в себе: суму Кредиту та проценти за користування кредитом. 
Невід`ємною частиною цього Договору є додатки: Правила відкриття кредитної лінії, Паспорт споживчого кредиту, Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором (Графік платежів за Договором) відповідно до Методики НБУ (п. 11.13).
До договору про відкриття кредитної лінії №1249-2700 від 02.08.2023, укладеного між ТОВ «Укр кредит фінанс» та відповідачем, позивачем долучено Правила відкриття кредитної лінії, затверджені гаказом директора ТОВ «Укр Кредит Фінанс» №4-П від 15.06.2023, Паспорт споживчого кредиту та Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки, які підписані відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором А2607. 
Факт видачі кредитних коштів в сумі 3600,00 грн за договором №1249-2700 від 02.08.2023 на номер особистого електронного платіжного засобу № НОМЕР_1 зазначеного відповідачем у договорі підтверджується листом АТ КБ «Приват Банк» та довідкою ТОВ «Укр Кредит Фінанс».
Згідно із наданим позивачем розрахунком заборгованості за кредитним договором №1249-2700 від 02.08.2023 загальна заборгованість відповідача станом на 27.02.2025 становить 35622,00грн, з яких 3600,00 грн. – основний борг, 32022,00 грн – залишок відсотків. При цьому у період з 02.08.2023 по 22.08.2023 (базовий період) нарахування відсотків здійснювалось за зниженою процентною ставкою 2,5% в день, а в подальшому у період кредитування з 23.08.2023 по 27.05.2024 – за стандартною процентною ставкою – 3% в день. 
Разом з цим, Кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до відповідача Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме часткового списання заборгованості позичальника за процентами у загальній сумі 17622,00 грн за умови погашення позичальником решти заборгованості за Кредитним договором в розмірі 18000,00 грн, з яких 3600,00 грн – прострочена заборгованість за кредитом, 14400,00 грн. – прострочена заборгованість за нарахованими процентами. 
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист цивільного інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч. 2ст. 16 ЦК України. За приписамист. 4 ЦПК Українизахисту підлягають порушене, невизнане або оспорюване право особи чи інтерес, а також державний чи суспільний інтерес.
Відповідно до ст. 627 ЦК Українисторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України).
За правилами ч. 1 ст. 205 ЦК Україниправочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно із положеннями ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1ст. 638 ЦК Українивстановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
За змістом ч. 1 ст. 1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Згідно з частиною 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісячно до дня повернення позики.
Особливості укладення кредитного договору в електронній формі визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Статтею 3 Закону України «Про електрону комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно зі ст. 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч. 6 цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Відповідно до ст. 12 Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: 1) електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно доЗакону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; 2) електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; 3) аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
За правилами ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг`електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Згідно із п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію`одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
У своїй постанові від 07 квітня 2021 року у справі № 623/2936/19 Верховний Суд зробив висновок про правомірність використання при укладенні електронного договору електронного підпису у виді одноразового ідентифікатора.
За приписами ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Приписами ст. 525, 526 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства. За положеннями ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання.
Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).
За матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 , маючи намір отримати в позику грошові кошти, ідентифікував себе в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Укр Кредит Фінанс», пройшов реєстрацію на офіційному веб-сайті товариства. Під час здійснення реєстрації відповідач створив особистий кабінет та надала всі особисті дані (ПІБ, дані паспорта, РНОКПП, номер мобільного телефону, електронну пошту, місце реєстрації), чим фактично надав згоду на обробку персональних даних.
Для безпосереднього оформлення кредиту відповідач обрав бажану суму кредиту, строк кредитування, самостійно вніс номер банківської картки та підтвердив, що ознайомлений з Правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) продукту «CreditKasa», які теж підписав одноразовим ідентифікатором А2607. 
Після прийняття позичальником умов кредитного договору 02.08.2023 року ТОВ «Укр Кредит Фінанс» уклав з ОСОБА_1 -О. Договір про відкриття кредитної лінії, який підписано відповідачем відповідно до вимог ч. 6, 8 ст. 11, ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію`за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором А2607, який надсилався на особистий телефонний номер ОСОБА_1 -О. Вказаних обставин позичальник ОСОБА_1 не заперечував. 
АТ КБ «Приват Банк`у листі від 12 березня 2025 року повідомив про перерахування коштів від ТОВ «Укр Кредит Фінанс» через систему платежів LiqPay на підставі договору 4010 від 02.12.2019, у тому числі, по платежу ID платежу 2347071797на платіжну картку НОМЕР_1 за договором № 1249-2700 від 02.08.2023 в сумі 3600,00 грн. Вказана обставина також підтверджена довідкою ТОВ «Укр Кредит Фінанс».
Згідно із розрахунком заборгованості, наданого ТОВ «Укр Кредит Фінанс», ОСОБА_1 отримавши кошти у кредит, такі не повертав, відсотки не сплачував. 
Зважаючи на встановлені судом обставини у їх сукупності, колегія суддів приходить переконання, що висновок суду першої інстанції про стягнення заборгованості за тілом кредитув сумі 3600,00 грн є правильним. Про наявність заборгованості за тілом кредиту відповідач не заперечує. 
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи щодо позовних вимог про стягнення простроченої заборгованості за нарахованими процентами у сумі 14400,00 грн, апеляційний суд виходить з такого.
Як зазначалось вище, умовами договору про відкриття кредитної лінії № 1249-2700 від 02.08.2023 передбачено такі процентні ставки: знижена процента ставка протягом базового періоду (21 день) – 2,5 % в день, та стандартна процента ставка протягом строку кредитування – 3,0% в день. За умовами Договору про відкриття кредитної лінії № 1249-2700 від 02.08.2023 дата повернення кредиту 27.05.2024. 
22 листопада 2023 року прийнято Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» №3498-IX, який набрав чинності 24 грудня 2023 року. Цим законом доповнено ч. 5ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», відповідно до якої максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до ч. 4 цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія п. 5розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Разом з цим, частиною 4 розділу 11 Прикінцеві та перехідні положення Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» визначено, що надавачам фінансових послуг, не зазначеним у пункті 3 цього розділу, та надавачам допоміжних послуг протягом 30 днів з дня набрання чинності цим Законом слід привести свою діяльність та документи у відповідність з вимогами цього Закону.
У справі, що переглядається, договір між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 про відкриття кредитної лінії №1249-2700 укладений 02.08.2023 строком на 300 днів (до 27.05.2024 включно), тобто до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», а тому ТОВ «Укр Кредит Фінанс» мало привести свою діяльність та документи у відповідності з вимогами цього Закону, зважаючи на порядок укладення договору із ОСОБА_1 .О. 
Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати протягом перших 120 днів 2.5%, протягом наступних 120 днів 1,5%. 
Перехідні положення закону застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому, Перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами Прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту.
Відтак, починаючи з 24.12.2023 протягом перших 120 днів щоденний розмір відсотків за кредитом не міг бути більшим за 2,5 %, протягом наступних 120 днів 1,5%, а у подальшому не міг бути більшим за 1 % за відсутності домовленості сторін про ще менший розмір відсотків.
Таким чином, визначена в кредитному договорі процентна ставка за період з 02.08.2023 по 22.08.2023 на рівні 2,5% в день та в період з 23.08.2023 по 23.12.2023 на рівні 3,0% в день узгоджується з нормами діючого на той час законодавства, а тому розмір заборгованості за цей період складає 15174,00 грн (3600*2,5%*21день=1890; 3600*3,0%*123 дні=13284,00).
За період з 24.12.2023 по 21.04.2024 (120 днів) позивач має право на стягнення з відповідача відсотків за користування кредитом за ставкою 2,5 %, а тому розмір заборгованості за відсотками за цей період складає 10800,00 грн. (3600 * 2,5% * 120 днів).
За період з 22.04.2024 по 27.05.2024 (36 днів) позивач має право на стягнення з відповідача відсотків за користування кредитом за ставкою 1,5 %, а тому розмір заборгованості за відсотками за цей період складає 1944,00 грн. (3600 * 1,5% * 36 днів).
Таким чином, розмір заборгованості за процентами, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за період з 02.08.2023 по 27.05.2024, з урахуванням змін у Законі України «Про споживче кредитування» складає 27918,00 грн (15174,00+10800+1944=27918,00). 
Доказів, які б підтверджували сплату позичальником вказаного розміру заборгованості, матеріали справи не містять.
Зважаючи на те, що позивач просив про стягнення 14400,00 грн відсотків, застосувавши до відповідача програму лояльності, розмір заявлених до стягнення відсотків відповідачем не спростований, судова колегія доходить висновку, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про їх стягнення. 
При цьому судова колегія звертає увагу на те, що згідно вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. 
Доводи апелянта про те, що позивач частково списавши заборгованість в сумі 17622,00 грн. не зазначив, з яких саме складових вона складається, не визначив період, за який такі проценти нараховані, не пояснив методику розрахунку зазначеної суми, не довів, що нарахування процентів здійснювалося відповідно до вимог чинного законодавства, не надав доказів фактичного розміру нарахованої заборгованості до застосування «програми лояльності», до уваги судом не беруться, оскільки не є предметом судового спору. 
Вирішуючи вказаний спір, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно встановив обставини справи, дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального і процесуального права.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVINANDOTHERSv. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
При цьому апеляційний суд враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (пункти 29, 30 рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі «РуїзТоріха проти Іспанії»). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (пункт 2 рішення ЄСПЛ від 27 вересня 2001 року у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»).
Оскільки апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 375, 376, 381-383 ЦПК України, суд,-
ухвалив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Довганика Богдана Романовича залишити без задоволення.
Рішення Пустомитівского районного суду Львівської області від 29 серпня 2025 року залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 02 червня 2026 року.

Головуючий        А.В. Ніткевич

Судді:   С.М. Бойко 

С.М. Копняк