ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

20 травня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 280/10810/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Юрко І.В. (доповідач),
суддів: Білак С.В., Чабаненко С.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 29 січня 2026 року в адміністративній справі №280/10810/25 (головуючий суддя першої інстанції - Прудивус О.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В: 

Позивач 05.12.2025 звернулася до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до ГУ ПФУ в Запорізькій області, в якому просила: 
- визнати протиправною бездіяльність відповідача, що полягає у відмові зарахувати до страхового стажу період його роботи в Естонському виробничому об`єднанні рибної промисловості «Естрибпром» з 11.06.1984 року по 16.11.1987 року та у відмові провести перерахунок пенсії позивача за архівною довідкою «Archivali Group OU» від 08.02.2018 року № 0118-4103 про заробіток за період з 11.06.1984 року по 16.11.1987 року у Естонському виробничому об`єднанні рибної промисловості «Естрибпром» відповідно до ст. 40 Закону України від 09.07.2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
- зобов`язати відповідача зарахувати до страхового стажу період його роботи в Естонському виробничому об`єднанні рибної промисловості «Естрибпром» з 11.06.1984 рокупо 16.11.1987 року та провести перерахунок пенсії позивача за архівною довідкою «Archivali Group OU» від 08.02.2018 року № 0118-4103 про заробіток за період з 11.06.1984 року по 16.11.1987 року у Естонському виробничому об`єднанні рибної промисловості «Естрибпром» відповідно до ст. 40 Закону України від 09.07.2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 29 січня 2026 року адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, які полягають у відмові зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період його роботи в Естонському виробничому об`єднанні рибної промисловості «Естрибпром» з 11.06.1984 року по 16.11.1987 року та у відмові провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 за архівною довідкою «Archivali Group OU» від 08.02.2018 року № 0118-4103 про заробіток за період з 11.06.1984 року по 16.11.1987року у Естонському виробничому об`єднанні рибної промисловості «Естрибпром» відповідно до ст. 40 Закону України від 09.07.2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період його роботи в Естонському виробничому об`єднанні рибної промисловості «Естрибпром» з 11.06.1984 року по 16.11.1987 року та провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 за архівною довідкою «Archivali Group OU» від 08.02.2018 року № 0118-4103 про заробіток за період з 11.06.1984 року по 16.11.1987 року у Естонському виробничому об`єднанні рибної промисловості «Естрибпром» відповідно до ст. 40 Закону України від 09.07.2003 року №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду та прийняти постанову про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. 
В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що рішення суду першої інстанції ухвалено з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Апелянт вважає, що питання пенсійного забезпечення осіб, які працювали на території України та Естонії вирішується згідно з законодавством кожної з держав з урахуванням положень Угоди між Україною та Естонською Республікою у сфері соціального забезпечення від 05.10.2010 року, ратифікованою Законом України від 02.11.2011 № 3990-VI «Про ратифікацію Угоди між Україною та Естонською Республікою у сфері соціального забезпечення». Згідно з п.1 та п.2 ст. 6 зазначеної Угоди якщо право на пенсію виникає на підставі законодавства однієї Сторони без урахування страхового стажу, набутого на підставі законодавства іншої Сторони, то відповідна Сторона призначає пенсію тільки за страховий стаж, набутий на підставі свого законодавства, незалежно від проживання на території однієї із Сторін. Якщо право на пенсію виникає в результаті підсумовування страхового стажу, то при призначенні пенсії враховується страховий стаж, набутий відповідно до законодавства кожної із Сторін, за умови, що інша Сторона не виплачує пенсію за той самий страховий стаж. Кожна із Сторін нараховує і виплачує пенсію на підставі фактичного страхового стажу, набутого на її території. Так, відповідач вважає, що ним правомірно не враховано архівну довідку про заробіток від 08.02.2018 року № 0118-4103, яку видано Естонським виробничим об`єднанням рибної промисловості «Естрибпром» за період роботи з 06.1984 року по 11.1987 року, оскільки вказане узгоджується із зазначеною Угодою, а також з урахуванням норм чинного законодавства позивачу проводиться індексація пенсії. 
Позивач відзив на скаргу не подав, що не перешкоджає розгляду справи.
Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
У період з 01.04.2026 року по 17.04.2026 року суддя-член колегії Чабаненко С.В. перебувала на лікарняному. 
Відповідно до частин першої та другої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, встановила наступне.
Позивач - ОСОБА_1 перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за віком, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 .
Відповідно до запису трудової книжки серії НОМЕР_2 , позивач з 11.06.1984 року по 16.11.1987 року працював у Естонському виробничому об`єднанні рибної промисловості «Естрибпром».
За даними архівних довідок від 08.02.2018 року № 0118-4102 та № 0118-4103 позивач з 11.06.1984 року по 16.11.1987 року працював у Естонському виробничому об`єднанні рибної промисловості «Естрибпром» (а.с.23-24).
08.10.2025 року позивач звернувся до Пенсійного органу із заявою, в якій просив перерахувати пенсію на підставі довідок про заробітну плату на підприємствах, на яких працював, зокрема, у Естонському виробничому об`єднанні рибної промисловості «Естрибпром».
05.11.2025 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив надати інформацію про результати розгляду його заяви від 08.10.2025року.
Пенсійний орган листом від 14.11.2025 року № 0800-0209-8/146456 повідомив, що при проведенні перерахунку не враховано архівну довідку про заробіток від 08.02.2018 року №0118-4103, яку видано Естонським виробничим об`єднанням рибної промисловості «Естрибпром» за період з червня 1984 року по листопад 1987 року. Відповідно до Угоди між Україною та Естонською Республікою у сфері соціального забезпечення від 05.10.2010 року стаж, набутий в Естонії, зараховується при призначенні пенсії тільки для визначення права. Заробітна плата для розрахунку пенсії, яка призначається на території України, не враховується .
Вважаючи протиправним рішення про відмову зарахувати до страхового стажу позивача період його роботи в Естонському виробничому об`єднанні рибної промисловості «Естрибпром», позивач оскаржив таке рішення до суду.

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ від 05.11.1991 року та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року.
Відповідно до статті 26 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (ч.1 ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).
Частиною другою статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Згідно статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
У відповідності до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років.
Згідно частини 1 статті 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
Статтею 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
У відповідності до статті 62 Закону України від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Порядок ведення трудових книжок, а також правові аспекти підтвердження наявного трудового стажу у випадку відсутності трудової книжки визначаються Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року № 58 (далі – Інструкція № 58), та Порядком підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» (далі – Порядок № 637).
Згідно з пункту 2.2 Інструкції № 58 до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіхи в роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.
Відповідно до пункту 2.3 Інструкції № 58 записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.
Пунктом 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до частин 1, 2 статті 4 Закону № 1058-IV вправі застосовувати міжнародні договори з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Одним із міжнародних договорів з питань пенсійного забезпечення, який підписала Україна, стала багатостороння Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року, зобов`язання за якою взяли на себе дев`ять держав - учасниць СНД (далі – Угода від 13.03.1992 року).
Відповідно до вимог статті 1 Угоди від 13.03.1992 року пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць даної угоди та членів їх сімей проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.
Приписами статті 6 Угоди від 13.03.1992 року встановлено, що призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання. Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.
Законом України «Про ратифікацію Угоди між Україною та Естонською Республікою у сфері соціального забезпечення» від 02.11.201 року № 3990-VI було ратифіковано Угоду від 05.10.2010 року.
Згідно з пунктом 1 та пунктом 2 статті 6 Угоди від 05.10.2010 року, якщо право на пенсію виникає на підставі законодавства однієї Сторони без урахування страхового стажу, набутого на підставі законодавства іншої Сторони, то відповідна Сторона призначає пенсію тільки за страховий стаж, набутий на підставі свого законодавства, незалежно від проживання на території однієї із Сторін. Якщо право на пенсію виникає в результаті підсумовування страхового стажу, то при призначенні пенсії враховується страховий стаж, набутий відповідно до законодавства кожної із Сторін, за умови, що інша Сторона не виплачує пенсію за той самий страховий стаж. Кожна із Сторін нараховує і виплачує пенсію на підставі фактичного страхового стажу, набутого на її території.
Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за віком, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 (а.с.14).
Відповідно до запису трудової книжки серії НОМЕР_2 , позивач з 11.06.1984 року по 16.11.1987 року працював у Естонському виробничому об`єднанні рибної промисловості «Естрибпром» (а.с.15-22).
За даними архівних довідок від 08.02.2018 року № 0118-4102 та № 0118-4103 позивач з 11.06.1984 року по 16.11.1987 року працював у Естонському виробничому об`єднанні рибної промисловості «Естрибпром» (а.с.23-24).
08.10.2025 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив перерахувати пенсію на підставі довідок про заробітну плату на підприємствах, на яких працював, зокрема, у Естонському виробничому об`єднанні рибної промисловості «Естрибпром» (а.с.25).
05.11.2025 року позивач в особі свого представника звернувся до відповідача із заявою, в якій просив надати інформацію про результати розгляду його заяви від 08.10.2025 (а.с.26).
Пенсійний орган листом від 14.11.2025 року № 0800-0209-8/146456 надав позивачу повідомлення від 11.11.2025 року № 0800-0209-8/145213, в якому зазначив, що при проведенні перерахунку не враховано архівну довідку про заробіток від 08.02.2018 року № 0118-4103, яку видано Естонським виробничим об`єднанням рибної промисловості «Естрибпром» за період з червня 1984 року по листопад 1987 року. Відповідно до Угоди від 05.10.2010 року стаж, набутий в Естонії, зараховується при призначенні пенсії тільки для визначення права. Заробітна плата для розрахунку пенсії, яка призначається на території України, не враховується (а.с.28).
Суд, при вирішенні даного спору враховує той факт, що Естонська Республіка не є учасником Угоди від 13.03.1992 року. 
Разом з тим, оскільки Естонська РСР в той час, входила в склад СРСР, а відповідно до частини 2 статті 6 даної Угоди Україна взяла на себе зобов`язання зараховувати в страховий стаж, що дає право на пенсію, трудовий стаж набутий на території колишнього СРСР.
З урахуванням того, що Естонія проголосила свою незалежність та вийшла з СРСР з 20.08.1991 року, відповідно до вимоги ч. 2 ст. 6 Угоди від 13.03.1992, Україна визнає стаж набутий громадянам на території Естонії саме до цієї дати, а саме, до 20.08.1991.
Аналіз записів у трудовій книжці позивача та наданих копій довідок від 08.02.2018 року № 0118-4102, № 0118-4103 є достатньою підставою для висновку, що оскаржуваний період роботи позивача повинен бути зарахований до його страхового стажу.
Таким чином, наявні у матеріалах справи доказів на підтвердження права позивача на зарахування до його страхового стажу періоду роботи з 11.06.1984 року по 16.11.1987 року.
Відтак, відповідач повинен був зарахувати до страхового стажу позивача періоду його роботи з 11.06.1984 року по 16.11.1987 року у Естонському виробничому об`єднанні рибної промисловості «Естрибпром».

Враховуючи те, що суд дійшов висновку про наявність у позивача права на зарахування до його страхового стажу періоду роботи з 11.06.1984 року по 16.11.1987 року у Естонському виробничому об`єднанні рибної промисловості «Естрибпром», то у позивача наявне право на перерахунок пенсії за архівною довідкою «Archivali Group OU» від 08.02.2018 року № 0118-4103 про заробіток за період з 11.06.1984 року по 16.11.1987 року.
Враховуючи, що відповідачем не доведена правомірність своїх дій в спірних правовідносинах, суд першої інстанції для ефективного захисту прав позивача у спірних правовідносинах від порушень з боку відповідача, дійшов обґрунтованого висновку вийти за межі заявлених позовних вимог та, відповідно визнати протиправними дії відповідача, які полягають у відмові зарахувати до страхового стажу позивача період його роботи в Естонському виробничому об`єднанні рибної промисловості «Естрибпром» з 11.06.1984 року по 16.11.1987 року та у відмові провести перерахунок пенсії позивача за архівною довідкою «Archivali Group OU» від 08.02.2018 року № 0118-4103 про заробіток за період з 11.06.1984 року по 16.11.1987 року у Естонському виробничому об`єднанні рибної промисловості «Естрибпром» відповідно до ст. 40 Закону України від 09.07.2003 року № 1058-ІV.
Відповідно позовні вимоги про зобов`язання відповідача зарахувати до страхового стажу позивача період його роботи в Естонському виробничому об`єднанні рибної промисловості «Естрибпром» з 11.06.1984 року по 16.11.1987 року та провести перерахунок пенсії позивача за архівною довідкою «Archivali Group OU» від 08.02.2018 року № 0118-4103 про заробіток за період з 11.06.1984 року по 16.11.1987 року у Естонському виробничому об`єднанні рибної промисловості «Естрибпром» відповідно до ст. 40 Закону № 1058-ІV є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог.
Рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог сторонами не оскаржується, а тому апеляційним судом рішення суду в цій частині не переглядається.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.
Оскільки дана справа розглянута судом апеляційної інстанції у відповідності до вимог частини 1 статті 310 КАС України за правилами спрощеного провадження та не відноситься до справ, передбачених частиною 4 статті 257 КАС України, судове рішення апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 12, 77, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 29 січня 2026 року в адміністративній справі № 280/10810/25 залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 29 січня 2026 року в адміністративній справі № 280/10810/25 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України. 

Головуючий - суддя І.В. Юрко 

суддя С.В. Білак 

суддя С.В. Чабаненко