ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

11 червня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 280/6628/25	

Головуючий суддя І інстанції - Лазаренко М.С.

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Іванова С.М. (доповідач),
суддів: Чередниченка В.Є., Шальєвої В.А., 

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03.10.2025 в адміністративній справі №280/6628/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - 

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 19.05.2025 №084650012461 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 11.05.2025 року, зарахувавши до його загального страхового стажу періоди строкової служби з 14.04.1980 року по 28 березня 1982 року, періоди роботи з 27.11.1979 по 13.04.1980 рік та з 01.08.1983 по 20.12.1993 рік.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 03.10.2025 адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 16.05.2025 №084250003729 про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період проходження строкової військової служби з 14.04.1980 по 08.05.1982, періоди роботи в колгоспі з 27.11.1979 по 13.04.1980 та з 01.08.1983 по 20.12.1993.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 08.05.2025 з урахуванням висновків суду.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, звернулось з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати вищезазначене рішення, як незаконне та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні адміністративного позову.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що за доданими документами відсутні підстави для зарахування до страхового стажу періоду трудової діяльності з 27.11.1979 по 13.04.1980, з 01.08.1983 по 20.12.1993 року в колгоспі ім. Жданова згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 від 25.10.1983, оскільки робота в колгоспі зараховується до страхового стажу на підставі довідки про фактично відпрацьовані вихододні та встановлений мінімум трудової участі.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження.
Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як було встановлено судом першої інстанції, позивач 11.05.2025 звернувся до органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058.
Заяву розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області та прийнято рішення від 19.05.2025 №084650012461 про відмову в призначенні пенсії. В обґрунтування відмови у призначені пенсії в зазначено наступне:
«Необхідний страховий стаж на призначення пенсії за віком після досягнення 60-річного віку – 30 років.
Вік заявника – 63 роки 06 місяців 04 дні.
Страховий стаж особи становить 13 років 3 місяці 4 дні.
За доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди:
- до страхового стажу не врахований період проходження строкової військової служби, оскільки у військовому квитку НОМЕР_2 відсутня дата звільнення з військової служби. Необхідно надати довідку з військкомату, підстава видачі для якої є — особова картка призовника;
- також невраховані періоди роботи в колгоспі ім. Жданова з 27.11.1979 по 13.04.1980 рік та з 01.08.1983 по 20.12.1993 рік згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 від 25.10.1983, оскільки робота в колгоспі зараховується до страхового стажу на підставі довідки про фактично відпрацьовані вихододні та встановлений мінімум трудової участі.
Враховуючи вищевикладене, відповідачем прийнято рішення відмовити у призначенні пенсії відповідно ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхуванню у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.
Вважаючи протиправним рішення від 19.05.2025 №084650012461 про відмову у призначенні пенсії, позивач звернувся до суду.
Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позові вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач наділений правом на зарахування до страхового стажу періоду проходження строкової військової служби з 14.04.1980 по 08.05.1982, періодів роботи в колгоспі з 27.11.1979 по 13.04.1980 та з 01.08.1983 по 20.12.1993 та повторного розгляду заяви про призначення пенсії за віком від 08.05.2025 з урахуванням висновків суду.
Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Згідно ч. 1 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Згідно ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу:
з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року – не менше 25 років;
з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року – не менше 26 років;
з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року – не менше 27 років;
з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року – не менше 28 років;
з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року – не менше 29 років;
з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року – не менше 30 років;
з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року – не менше 31 року;
з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року – не менше 32 років;
з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року – не менше 33 років;
з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року – не менше 34 років;
починаючи з 1 січня 2028 року – не менше 35 років.
Згідно з статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. До стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.
12.08.1993 Кабінет Міністрів України своєю постановою №637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок №637).
Так, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків (розділ «Загальні положення» Порядку №637).
Пунктом 3 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до п.20 Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.
Отже, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Однак, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії, зокрема, на пільгових умовах, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки.
Як свідчать встановлені обставини справи, пенсійним органом до страхового стажу позивача не було враховано:
- період проходження строкової військової служби, оскільки у військовому квитку НОМЕР_2 відсутня дата звільнення з військової служби. Необхідно надати довідку з військкомату, підстава видачі для якої є — особова картка призовника;
- періоди роботи в колгоспі ім. Жданова з 27.11.1979 по 13.04.1980 рік та з 01.08.1983 по 20.12.1993 рік згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 від 25.10.1983, оскільки робота в колгоспі зараховується до страхового стажу на підставі довідки про фактично відпрацьовані вихододні та встановлений мінімум трудової участі.
Так, згідно належної позивачу трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_1 від 25.10.1983, в останній наяві наступні записи:
- 27.11.1979 - прийнятий в члени колгоспу ім. Жданова Мелітопольского р-ну;
- 14.04.1980 - призваний до Радянської Армії;
- 22.05.1982 - демобілізований в запас 08.05.1982.
- 01.08.1983 - прийнятий в члени колгоспу м. Жданова Мелітопольского р-ну.
Вказані записи виконано без перекреслень, виправлень, у чіткій послідовності та відповідності дати, які завірені підписом та печаткою колгоспу.
Також, відповідно до наведеної трудової книжки колгоспника, в останній, в розділі "трудова участь у суспільному господарстві" наявні відомості щодо фактично відпрацьованих трудоднів позивачем.
Натомість, доказів або пояснень, які б спростовували наведену інформацію, відповідачем наведено не було.
Таким чином, з огляду на вказані обставини справи, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що період роботи позивача в колгоспі з 27.11.1979 по 13.04.1980 та з 01.08.1983 по 20.12.1993 має бути зарахований до страхового стажу.
Щодо правомірності незарахування до страхового стажу позивача періоду проходження строкової військової служби, то колегія суддів апеляційного суду зазначає наступне.
Відповідно до абзацу 2 частини першої статті 8 Закону України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-ХІІ) визначено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.
Як свідчать встановлені обставини справи, на підтвердження проходження військової служби у спірний період, позивачем надано копію військового квитка серії НОМЕР_3 від 14.04.1980 та копію трудової книжки серії НОМЕР_4 від 25.06.1982.
З матеріалів справи видно, що відповідно до запису у трудовій книжці серії НОМЕР_4 від 25.06.1982, позивач у період із 14.04.1980 по 08.05.1982 проходив службу в Радянській Армії, який внесено на підставі військового квитка серії НОМЕР_3 від 14.04.1980, та сумнівів у достовірності не викликає.
Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що трудова книжка позивача містить всі необхідні записи про проходження військової служби у спірний період, тож наведені записи є належним та допустимим доказом для зарахування названого періоду до страхового стажу позивача, та свідчить про послідовність хронології подій періодів роботи.
Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що недотримання правил ведення трудової книжки або військового квитка може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, щодо якої такі порушення було вчинено, а отже, й не може впливати на її особисті права.
Працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист.
Вказані правові висновки також відповідають правовим позиціям Верховного Суду, викладеним в постановах від 09.08.2019 року по справі № 654/890/17 та від 21.02.2018 у справі №687/975/17, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.
Таким чином, з огляду на вказані обставини справи, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що період проходження строкової військової служби з 14.04.1980 по 08.05.1982 має бути зарахований до страхового стажу позивача.
Поряд з вказаним, з огляду на вказані обставини справи, правомірним є зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 08.05.2025 з урахуванням висновків суду.
Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області – залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03.10.2025 в адміністративній справі №280/6628/25 – залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий - суддя С.М. Іванов 

суддя В.Є. Чередниченко 

суддя В.А. Шальєва