Справа № 336/11510/25
№/п 2/317/493/2026

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2026 р.

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді   - Ачкасова О.М.,
при секретарі    - Фененко М.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжі у спрощеному позовному провадженні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, 

ВСТАНОВИВ:
Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилалися на те, що 12.08.2024 р. між ТОВ «Слон Кредит» та ОСОБА_1 укладено договір №1766569 про надання споживчого кредиту, відповідно до якого відповідач отримав кредит у сумі 5000,00 грн., строк кредиту 359 днів, з 12.08.2024 р. по 07.08.2025 р., періодичність платежів зі сплати процентів – кожні 15 днів. ТОВ «Слон Кредит» надала кредит у безготівковій формі відповідачу та перерахувала на поточний рахунок ОСОБА_1 5000,00 грн. на платіжну картку № НОМЕР_1 . Договір укладений в електронному вигляді з використанням електронного підпису, однак відповідач не здійснював регулярні платежі, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість. 27.06.2025 р. між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капіта» було укладено договір факторингу №27062025, згідно якого ТОВ «Слон Кредит» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» яке набуло право грошової вимоги за кредитним договором. В подальшому право вимоги на суму заборгованості відповідача, набув позивач за договором факторингу. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором у встановленому договором порядку та строки, у відповідача утворилася заборгованість у розмірі 42000,00 грн, яка складається з заборгованості з тіла кредиту – 5000,00 грн, процентів первісним кредитором - 23925,00 грн., нарахованих процентів ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» за 41 календарний день 3075,00 грн., штрафні санкції 10000,00 грн. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача витрати по оплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн., а також витрати на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн.
В судове засідання представник позивача не з`явився, у позові просив суд розглянути справу за їхньої відсутності у випадку відсутності відзиву. 
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, був повідомлений належним чином про місце та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не надав.
Суд, вважає можливим, розглянути справу заочно у спрощеному позовному провадженні за відсутності сторін у справі, на підставі наявних у справі доказів.
Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши всі докази у сукупності, суд вважає, що позов є обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оцінюючи аргументи, викладені в позовній заяві суд в тому числі керується прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, який зазначав, що хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (рішення у справі «Руїз Торіха проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.94 р., Серія A, N 303-A, параграф 29).
Як вбачається з матеріалів справи, 12.08.2024 між ТОВ «Слон Кредит» та ОСОБА_1 був укладений договір №1766569 про надання споживчого кредиту «Комфортний» та відповідач отримав кредит у сумі 5000,00 грн., строк кредиту 359 днів, з 12.08.2024 р. по 07.08.2025 р., періодичність платежів зі сплати процентів – кожні 15 днів. Договір підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором М633 12.08.2024 р., що також підтверджується таблицею обчислення загальної вартості кредиту, паспортом споживчого кредиту, офіційними правилами лояльності ТОВ «Слон Кредит», публічною пропозицією ТОВ «Слон Кредит» га укладання Договору про використання аналогу власноручного підпису для вчинення правочинів.
Такі дії сторін повністю узгоджуються з вимогами ст. ст. 6, 627 ЦК України та ст. ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Підписавши 12.08.2024 року договір про надання споживчого кредиту, ОСОБА_1 взяв на себе зобов`язання одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним, та виконати інші обов`язки, передбачені договором, що також підтверджується таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, інформаційним повідомленням, паспортом споживчого кредиту.
З позову вбачається, що ТОВ «Слон Кредит» не є банківською установою, тому зарахування кредитних коштів у сумі 5000,00 грн. відбулося через платіжну систему ТОВ «ПЕЙТЕК», відповідно до договору №1766569 від 12.08.2024 р. було успішно перераховано ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 5000,00 грн. на його платіжну картку № НОМЕР_1 , що підтверджується листом № НОМЕР_1 . За вих.№202250702-1511 від 02.07.2025 р., Витягом з Договору про надання платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку № НОМЕР_2 від 06.06.2022, додатковою угодою №3 від 31.10.2024 до Договору про надання платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку № НОМЕР_2 від 06.06.2022,
Згідно відповіді АТ «УКРСИББАНК» на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 в банку емітовано картку № НОМЕР_1 , на яку 12.08.2024 (дата операції 14.08.2024) року здійснено переказ коштів на суму 5000,00 грн.
27.06.2025 р. між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» було укладено договір факторингу №27062025, згідно якого ТОВ«Слон Кредит» відступило, а ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» набуло право грошової вимоги за кредитним договором. В подальшому право вимоги на суму заборгованості відповідача, набув позивач за договором факторингу, що підтверджується зазначеним договором факторингу, реєстром боржників, актом прийому-передачі реєстру боржників до договору факторингу №27062025 від 27.06.2025 р., додатковим договором №1 від 30.06.2025 до договору факторингу №27062025 від 27.06.2025 р., реєстром боржників, повідомленням про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором №1766569 від 12.08.2024 р., яке було направлено на адресу боржника ОСОБА_1 . 
Враховуючи вищевикладене, ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №1766569 від 12.08.2024 р., у сумі 42000,00 грн, яка складається з заборгованості заборгованості з тіла кредиту – 5000,00 грн, процентів первісним кредитором - 23925,00 грн., нарахованих процентів ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» за 41 календарний день 3075,00 грн., штрафні санкції 10000,00 грн., що також підтверджується розрахунком заборгованості.
Пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
За змістом ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Статтями 626, 628 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі (частина 2 статті 639 ЦК України).
Отже, договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).
Згідно зі статтею 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством).
Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» передбачено, що договір про надання фінансових послуг (включно, мікропозики) укладається виключно в письмовій формі: у паперовому вигляді; у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг»; шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/ або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до положень статей 5, 15 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для сприймання його змісту людиною. Суб`єкти електронного документообігу, які здійснюють його на договірних засадах, самостійно визначають режим доступу до електронних документів, що містять конфіденційну інформацію, встановлюють для них систему (способи) захисту.
Зі змісту статей 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» (далі - Закон) електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Зазвичай такі правила є невід`ємною частиною кредитного договору, що прописується в самому договорі та без підтвердження про ознайомлення з такими, договір не буде укладено.
Так, згідно із пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пунктом 12 частини 1 статті 3 Закону).
Відповідно до частини 3 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4 статті 11 Закону).
Згідно із частиною 6 статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом частини 8 статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
З урахуванням особливостей Договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.
З матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов`язання за укладеним договором виконав в повному обсязі (банк надав позичальнику кошти), проте відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини 1 статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі. Визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з момент у передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором (частина 1 статті 1048 ЦК України).
Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Частиною 1 ст. 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч.1 ст. 526 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
За правилом ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до частини першої статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Згідно із частиною другою статті 615 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Отже, судом встановлено що відповідачем взяті на себе зобов`язання по поверненню заборгованості не виконувалися, тому, враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити позов у повному обсязі та стягнути з відповідача заборгованість у сумі 42000,00 грн.
Позивач просив суд стягнути з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу, в сумі 10000,00 грн., на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано договір про надання правової допомоги №10/12-2024 від 10.12.2024 р., згідно якого інтереси ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» представляє адвокат Столітній М.М., що також підтверджується заявкою №12868 від 21.10.2025 на виконання доручення до Договору №10/12-2024 від 10.12.2024 р., ордером про надання правничої допомоги №2051781 від 19.11.2025 р., рахунком на оплату №12868-19/11-2025 від 19.11.2025 на суму 10000,00 грн., актом №12868 від 19.11.2025 прийому-передачі виконаних робіт (надання послуг) згідно Договору №10/12-2024 від 10.12.2024 р
В силу ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Слід зазначити, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір – обґрунтованим (рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).
Таким чином, суд вважає розумним та справедливим стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 гривень. 
Також, враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача витрати, понесені позивачем по сплаті судового збору, у розмірі 2422,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №7504 від 20.11.2025.
Керуючись ст.ст. 526, 530, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст. ст.ст. 4, 12, 13, 19, 76-81, 141, 258-259, 263-265, 274-279, 280-284, 289, 352, 354-355 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі. 

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (03150, м.Київ, вул.Загородня, буд.15, офіс 118/2, ЄДРПОУ 44559822) суму заборгованості за кредитним договором №1766569 від 12.08.2024 р., у сумі 42000,00 грн. (сорок дві тисячі гривень 00 копійок), яка складається з заборгованості з тіла кредиту – 5000,00 грн, суми процентів за користування кредитором - 23925,00 грн., нарахованих процентів ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» за 41 календарний день 3075,00 грн., штрафні санкції 10000,00 грн. 
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (03150, м.Київ, вул.Загородня, буд.15, офіс 118/2, ЄДРПОУ 44559822) – 10000,00 грн. (десять тисяч гривень 00 копійок) судових витрат на правничу допомогу.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (03150, м.Київ, вул.Загородня, буд.15, офіс 118/2, ЄДРПОУ 44559822) судові витрати на оплату судового збору в розмірі 2422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Дата складення повного судового рішення – 23.06.2026 року.

Суддя:        О.М. Ачкасов