Справа № 550/513/26
Провадження № 2/550/468/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 червня 2026 року        селище Чутове
Чутівський районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Литвин В.В.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в залі суду в селищі Чутове цивільну справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс»
до ОСОБА_1 
про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» (далі також – позивач) звернулося до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 (далі також – відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 05.12.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (первісний кредитор) та відповідачем було укладено договір № 668918671 (далі також – кредитний договір), який підписано електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора.
На підставі низки договорів факторингу право вимоги за вказаним кредитним договором перейшло до позивача.
Відповідно до умов кредитного договору первісний кредитор надав відповідачу кредитний ліміт в сумі 2 000,00 грн. строком на 30 днів, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним.
Первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надавши відповідачеві кредит у розмірі, встановленому договором.
Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, кредит не повернув, проценти за користування ним у встановленому порядку і розмірі не сплатив, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача 29 104,81 грн, що складається із простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 7 999,75 грн та простроченої заборгованості за нарахованими процентами в розмірі 21 105,06 грн, а також судові витрати.
Ухвалою судді від 07.05.2026 відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; визначено сторонам строки для подання заяв по суті справи, а також зазначено про право сторін подати клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін.
08.06.2026 до суду надійшов відзив відповідача, у якому він проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві, зокрема з підстави не доведення позивачем обставини отримання відповідачем грошових коштів за кредитним договором, та просив у позові відмовити повністю.
09.06.2026 представник позивача засобами електронного суду подав відповідь на відзив, згідно з якою наполягав на задоволенні позову та просив стягнути заборгованість за кредитним договором № 668918671 від 05.12.2020.
Клопотання від сторін про розгляд справи у судовому засіданні за участю сторін до суду не надходили.
З урахуванням викладеного,розгляд справи по суті здійснюється судом за наявними в ній матеріалами.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову з огляду на наступне.
Судом встановлено, що 05.12.2020 між первісним кредитором та відповідачем укладено кредитний договір № 668918671, який підписано відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором та який за своєю правовою природою є кредитним договором. 
Даний договір укладено в електронній формі та є письмовим правочином, який відповідає вимогам ст.ст. 207, 208, 1047, 1055 ЦК України, оскільки він вчинений в письмовій формі та підписаний уповноваженими особами.
Згідно з умовами кредитного договору сума кредитного ліміту, наданого відповідачу становить 2 000,00 грн., кредит надається на наступних умовах: строк кредитування 30 днів (до 20.12.2021), процентна ставка за дисконтний період – 0,89 % в день; індивідуальна процентна ставка – 1,48% базова процентна ставка – 1,70 % в день (а.с. 97-99).
Також згідно з додатковими угодами до кредитного договору кредитодавець та позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит та, відповідно, продовження строку кредитування: згідно з додатковою угодою № 1 від 14.12.2020 - у сумі 1 000,00 грн; згідно з додатковою угодою № 2 від 15.12.2020 року - у сумі 1 500,00 грн; додатковою угодою № 3 від 16.12.2020 - у сумі 1 000,00 грн; згідно з додатковою угодою № 4 від 18.12.2020 - у сумі 500,00 грн; згідно з додатковою угодою № 5 від 19.12.2020 - у сумі 1 000,00 грн; згідно з додатковою угодою № 6 від 26.12.2020 - у сумі 1 000,00 грн.
28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» було укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого та додаткових угод № 19, 26, 27, 31, 32 до нього, а також реєстру прав вимоги № 122 від 23.02.2021, до ТОВ «Таліон плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 668918671 від 05.12.2020 (а.с. 18-32).
05.08.2020 між ТОВ «Таліон плюс» і ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» було укладено договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого та додаткових угод № 2, 3, а також реєстру прав вимоги № 11 від 31.08.2023, до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 668918671 від 05.12.2020 (а.с. 34-41).
11.07.2025 між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» і позивачем було укладено договір факторингу № 11/07/25-Е, відповідно до умов якого а також реєстру боржників від 14.07.2025 позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 668918671 від 05.12.2020 (а.с. 43-50).
Позивач вказує, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, суму кредиту не повернув, проценти за користування ним не сплатив, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача 29 104,81 грн, що складається із простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 7 999,75 грн та простроченої заборгованості за нарахованими процентами в розмірі 21 105,06 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
На підтвердження надання первісним кредитором суми кредиту відповідачу позивачем до позовної заяви додано платіжні доручення ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» від 05.12.2020; від 14.12.2020; від 15.12.2020; від 16.12.2020; від 18.12.2020; від 19.12.2020; від 26.12.2020 (а.с. 78-81).
Однак, дослідивши вказані платіжні доручення, суд дійшов висновку, що вони не можуть бути сприйняті судом у якості доказу перерахування первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відповідачу коштів в розмірі 7 999,75 грн. згідно з кредитним договором № 668918671 від 05.12.2020 та додатковими угодами до нього, оскільки такі платіжні доручення не містять обов`язкових реквізитів платіжного первинного документа, зокрема будь-яких відміток про виконання вказаних платіжних доручень установою банку або іншою уповноваженою установою.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України» первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити:  назву документа (форми);  дату складання;  назву підприємства, від імені якого складено документ;  зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;  посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;  особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.  Залежно від характеру господарської операції та технології обробки облікової інформації до первинних документів можуть включатися додаткові реквізити (печатка, номер документа, підстава для здійснення операції тощо).  Первинні документи, створені автоматично в електронній формі програмним забезпеченням інформаційно-комунікаційної системи, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови наявності накладеного електронного підпису чи печатки з дотриманням вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.  Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.
Крім того, суд не бере до уваги як належні докази факту перерахування первісним кредитором відповідачу кредитних коштів довідку ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», додану до позовної заяви (а.с. 75) та виписку з особового рахунку, надану позивачем (а.с. 85), оскільки зазначені документи не є первинним бухгалтерським документом у розумінні вимог чинного законодавства та самі по собі не підтверджують здійснення відповідної фінансової операції.
За таких умов, позивачем не доведено факту отримання відповідачем кредиту за кредитним договором № 668918671 від 05.12.2020 та додатковими угодами до нього.
До матеріалів справи позивачем не додано належних доказів на підтвердження перерахування кредиту в сумі 7 999,75 грн за кредитним договором № 668918671 від 05.12.2020 на банківський рахунок відповідача, а також не надано будь-яких інших документів, оформлених відповідно до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», які підтверджували б здійснення первісним кредитором господарських операцій з надання кредиту відповідачу.
Суд зауважує, що будь-яких посилань на такі докази не містить і позовна заява. В позовній заяві та клопотанні про витребування доказів не зазначено про об`єктивні причини неможливості позивачем подати такі докази, а також вжиті ним заходи для отримання цих доказів самостійно (зокрема, щодо отримання їх від первісного кредитора). 
У клопотанні про витребування доказів, яке позивач долучив до позовної заяви, а саме інформації щодо підтвердження зарахування на рахунок відповідача суми кредиту, ухвалою суду від 07.05.2026 було відмовлено у зв`язку з безпідставністю та необґрунтованістю (а.с. 112-114).
Будь-яких інших клопотань позивач не заявляв.
З урахуванням наведеного, позивачем не доведено виникнення у відповідача зобов`язань, що випливають із кредитного договору, зокрема щодо повернення суми кредиту та сплати процентів.
Відповідно, право вимоги щодо заявлених до стягнення з відповідача сум в розмірі 29 104,81 грн за кредитним договором № 668918671 від 05.12.2020 не перейшло до позивача і за договорами факторингу.
За таких умов в позові належить відмовити повністю у зв`язку з недоведеністю обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги.
Відповідно до ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 662,40 грн. та судові витрати на правничу допомогу, заявлені у позові, в розмірі 7 000,00 покладаються на позивача.
Представником відповідача у відзиві зроблено заяву про стягнення з позивача 6 000,00 грн. на користь відповідача судових витрат на правничу допомогу.
Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження цих витрат представником відповідача надано: копію договору про надання правничої допомоги від 16.02.2026, укладеного між адвокатом Скользнєвою В.В. та відповідачем; копію квитанції про оплату послуг від 04.06.2026 на суму 6 000,00 грн.; копію акта приймання-передачі наданої правової допомоги; копію ордера на надання правничої допомоги, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.
Отже, враховуючи повну відмову в позові, а також відсутність заяв чи клопотань позивача про зменшення розміру судових витрат, з позивача на користь відповідача згідно з п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України в порядку розподілу судових витрат підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6 000,00 грн.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 509, 514, 525, 526, 530, 1048, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 137, 141, 258, 263-265, 274-279, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:
В позові відмовити повністю.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» на користь ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу в сумі 6 000 (шість тисяч) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс», код ЄДРПОУ 42986956, адреса місцезнаходження: місто Київ, вул. Юрія Поправки, буд. 6, кабінет 13. 
Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя В.В. Литвин