Справа № 465/10325/25 
Провадження 2/465/854/26 

РІШЕННЯ
Іменем України
26.06.2026 року         м. Львів
Франківський районний суд м. Львова в складі :
головуючого судді: Гулієвої М. І.
з участю секретаря судових засідань: Янковської С. Ю.
позивача ОСОБА_1 
відповідача ОСОБА_2 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача 11040 гривень в якості відшкодування матеріальної шкоди та 5000 гривень компенсації за заподіяні моральні страждання. Свої позовні вимоги мотивує тим, що Франківським районним судом м.Львова розглядаладалося кримінальне провадження за № 12025141370000114 від 8 лютого 2025 року про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень , передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст. 357 КК України. Вироком Франківського районного суду м. Львова від 5.11.2025 року ОСОБА_2 винуватим у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень та призначино покарання: за ч. 1 ст 357 КК України у виді 1 року обмеження волі; - за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 роки. Обвинувачений завдав йому матеріальної шкоди у розмірі 13840 грн,з яких відшкодував частину у розмірі 6500 грн. А 7340 грн не відшкодував. Оскільки банківська карта АТ КБ "ПриватБанк" була кредитною, з нього банк стягнув відсотки за користування кридитними коштами у суммі -3696 грн., на момент прийняття судувого рішення, згідно умов та правил надання послуг АТ КБ "ПриватБанк". В загальній сумі ОСОБА_2 завдав матеріальних збитків у розмірі 11040 грн. та 5000грн моральної шкоди, завданої неправомірними діями відповідача.Просить позов задовольнити.
Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 11.02.2026 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження.
Позивач у судовому засіданні надав пояснення аналогічні до поданого позову, просив заяву задовольнити, додатково зазначив, що так як відповідач викрав його кредитну картку він змушений був сплатити банку проценти за користування кредитом в розмірі 3696грн.,однак доказів про це немає. Крім матеріальної шкоди відповідачем йому завдано моральної шкоди, так як він переніс сильний стрес, зазнав хвилювань, у зв"язку з викраденням картки, не мав коштів та вимушений був позичати гроші.
Відповідач заявлені позовні вимоги визнав частково в сумі 7340,67грн. матеріальної шкоди. Щодо стягнення 3696грн. процентів заперечив, оскільки прозивачем не надано доказів такої сплати. Щодо моральної шкоди визнав, що його діями заподіяно позивачу моральну шкоду,але він не має коштів , щоб її відшкодувати.
Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Із змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Частиною 6 ст. 82 ЦПК України визначено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Вироком Франківський районний суд м. Львова від 5.11.2025 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень ,передбачених ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України та призначено покарання: за ч. 1 ст 357 КК України у виді 1 року обмеження волі; - за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 роки.
Із змісту даного вироку суду вбачається,що ОСОБА_2 06.02.2025, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, але не пізніше 10:15 год., перебуваючи по АДРЕСА_1 , на дорозі знайшов банківську картку № НОМЕР_1 , емітентом якої є АТ КБ «ПриватБанк» (з безконтактною технологією проведення платежів), яка була втрачена 05.02.2025, близько 22:00 год., власником якої є ОСОБА_1 , привласнив вказаний офіційний документ та в період часу з 10:15 год. по 16:27 год. 06.02.2025 попередньо привласнену банківську картку в подальшому використав з корисливих мотивів та з метою протиправного збагачення шляхом розрахунків за товари в магазинах на загальну суму 13840 грн. 67 коп.
Крім цього, ОСОБА_2 , усвідомлюючи, що Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102 - IX (із подальшими змінами), в Україні введено воєнний стан, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів та з використанням заздалегідь привласненого ним у потерпілого ОСОБА_1 , платіжного засобу у вигляді банківської пластикової картки № НОМЕР_1 (з безконтактною технологією проведення платежів), емітентом якої є АТ КБ «ПриватБанк» в період часу з 10:15 год. по 16:27 год., 06.02.2025, перебуваючи в приміщенні наступних магазинів « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що на АДРЕСА_2 , магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » що на АДРЕСА_3 , магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » що на АДРЕСА_1 , магазину " ІНФОРМАЦІЯ_2 " що на АДРЕСА_4 , магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 та ІНФОРМАЦІЯ_4 » що на АДРЕСА_4 , магазину « ІНФОРМАЦІЯ_5 » що на АДРЕСА_4 , магазину « ІНФОРМАЦІЯ_6 » що на АДРЕСА_4 , магазину « ІНФОРМАЦІЯ_7 », що на АДРЕСА_5 магазину « ІНФОРМАЦІЯ_8 », що на АДРЕСА_5 , магазину « ІНФОРМАЦІЯ_9 », що на АДРЕСА_6 , магазину « ІНФОРМАЦІЯ_10 » що на АДРЕСА_7 , магазину « ІНФОРМАЦІЯ_11 », що на АДРЕСА_7 , магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » що на АДРЕСА_8 , та магазину « ІНФОРМАЦІЯ_12 », що на АДРЕСА_7 , таємно, шляхом безконтактного розрахунку за товари у вказаних вище магазинах через POS-термінал, придбав товари на загальну суму 13840, 67 грн, оплативши їх вартість зазначеною банківською карткою, таким чином спричинивши своїми умисними діями потерпілому ОСОБА_1 матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Також вироком встановлено, що ОСОБА_2 частково відшкодував завдану шкоду потерпілому в сумі 6500 грн. ,що стверджено сторонами в судовому засіданні.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Потерпілим у даному кримінальному провадженні є ОСОБА_1 .
Відповідно до положень ч.7 ст.128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.
Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно із п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 р. за №6, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.
Таким чином неправомірні дії ОСОБА_2 безпосередньо знаходяться у прямому причинно- наслiдковому зв`язку із заподіянням ОСОБА_1 майнової шкоди та не потребують доказування.
Вiдповiдно до положень ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на iх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речi, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для вiдновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки вiдшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено вiдшкодування у меншому або більшому розмiрi.
Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи вiдшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Таким чином, внаслідок дій відповідача було спричинено позивачу майнової шкоди в розмірі 13840,67 грн., однак, як вказано у вироку від 05.11.2025 року, встановлено у судовому засіданні та не заперечується учасниками справи, потерпілому частково відшкодовано завдану шкоду в сумі 6500 грн., тому з ОСОБА_2 на користь позивача підлягає стягненню завдана майнова шкода в розмірі 7340 ,67грн.
Що стосується стягнення матеріальної шкоди в сумі 3696грн. -сплачених позивачем в користь банку відсотків за користування кредитом, суд вважає, що в цій частині позову слід відмовити за недоведеністю позовних вимог, оскільки позивачем в порушення вимог ст.81 ЦПК Уукраїни не надано суду жодних доказів на підтвердження зазначеної вимоги.
Крім того,суд вважає,що діями ОСОБА_2 , зокрема привласненням знайдених банківських карток, з яких в подальшому використав кошти для оплати покупок, позивачу заподіяно моральну шкоду.
Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів та у приниженні честі і гідності фізичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
На підставі ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. 
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», із змінами внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 25.05.2001 року спори про відшкодування заподіяної фізичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються зокрема, коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень.
У даному випадку були порушені права позивача ОСОБА_1 , як власника, які закріплені в статті 41 Конституції України (кожний мас право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю; нiхто не може бути незаконно позбавлений права користування).
Через неправомірні дії відповідача позивачу завдано моральну шкоду, що призвело до порушення нормальних життєвих зв`язків, встановленого способу життя, зайвих хвилювань,стресів, необхідності відшукування коштів.
Згідно з практикою ЄСПЛ, порушення прав людини вже саме по собі тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди, а тому факт страждань доказування не потребує, для суду достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди є сам факт порушення права (справа «Науменко проти України).
Беручи до уваги, характер моральних страждань, їх тривалість, спосіб заподіяння і виходячи із засад справедливості та розумності, суд дійшов висновку, що в користь позивача ОСОБА_1 слід стягнути з відповідача ОСОБА_2 5000 гривень на відшкодування моральної шкоди.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає,що позов підлягає до часткового задоволення.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. 2, 4, 12,13, 81, 82, 137, 141, 258, 259, 263-266, 273, 354-355 ЦПК України, ст. 15, 16, 23, 1167, 1177 ЦК України,-
у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, заподіяну кримінальним правопорушенням у розмірі 7340 (сім тисяч триста сорок) грн., 67 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду, заподіяну кримінальним правопорушенням у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн.
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн.20коп.
Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 26.06.2026 р.
Найменування сторін:
Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_9 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_10 .

Суддя М. І. Гулієва