Березівський районний суд Одеської області  
14.05.2026
Справа № 494/797/26
Провадження № 3/494/252/26
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.05.2026 р.         м. Березівка
Суддя Березівського районного суду Одеської області Римар І.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, яке надійшло від Березівського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, не працює, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності протягом року не притягувалася, за частиною першою статті 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 07.12.1984 року зі змінами та доповненнями (далі - КУпАП), -
ВСТАНОВИВ:

01.04.2026 року до Березівського районного суду Одеської області від Березівського РВП ГУНП в Одеській області надійшов матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 156 КУпАП.
Згідно протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 01.04.2026 року вказана справа передана для розгляду судді Березівського районного суду Одеської області Римар І.А
Суд також вважає зазначити, що у зв`язку з надмірним навантаженням справами, яке виходить за межі фізичної можливості розгляду кожної справи у розумні строки, оскільки у Березівському районному суді Одеської області наразі працює 2 (два) судді (за штатом 4 (чотири)), та які є водночас слідчими суддями, надходженням термінових клопотань, в тому числі тримання під вартою, тривалими повітряними тривогами на території Одеської області, тому суд позбавлений можливості проводити розгляд справи в розумні строки визначені КУпАП, а тому справу призначено на 13.04.2026 року.
Згідно змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №764431 від 22.03.2026 року, вбачається, 22.03.2026 року о 09.30 год за адресою: Одеська область Березівський район, м. Березівка, вул. Слави 55 ОСОБА_1 здійснювала торгівлю тютюновими виробами без марок акцизного податку, у кількості 2 502 пачок, за ціною 50 грн за 1 пачку, чим порушила вимоги ч. 9 ст. 65 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», а також п. 5 ст 226 ПК України. Торгівлю здійснювала з багажника автомобіля Renault Duster д/н НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_1 , чим вчинила правопорушення передбачене ч.1 ст. 156 КУпАП.
У судове засідання 13.04.2026 р особа, яка притягується до адміністративної відповідальності не з`явилася. Одночасно на адресу суду надіслала заяву про відкладення слухання справи на іншу дату, у зв`язку з ознайомленням з матеріалами справи. Справу відкладено на 24.04.2026 року.
В судовому засіданні 24.04.2026 року представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності зазначив, що ОСОБА_1 винною себе не визнає, що протокол за ч.1 ст 156 КУпАП відносно неї складено безпідставно. Заявив клопотання про виклик поліцейського Березівського РВП Захарова Дмитра Юрійовича, який складав вищевказаний протокол та понятих: ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , а також свідка - ОСОБА_4 . На підтвердження цьому подав письмове заперечення.
На підставі вказаного судом винесена постанова про виклик поліцейського, понятих та свідка. Слухання справи відкладено на 05.05.2026 р.
05.05.2026 р представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності повторно зазначив, що ОСОБА_1 винною себе не визнає , оскільки протокол складено з порушеннями. Просить звернути увагу на те, що згідно протоколу, час правопорушення 22.032206 року о 09:30 год, але у рапорті поліцейського Баркар зазначено, що правопорушення скоєне 22.03.2026 року о 12.39 год. Відсутнє посилання у протоколі, кому було реалізовано зазначені у протоколі тютюнові вироби. Окрім цього, посилається на те, що відеодокази є неналежними та недопустимими доказами з огляду на те, що будь-якого посилання у протоколі про адміністративне правопорушення на здійснення відеофіксації відсутні. Згідно практики Верховного суду, відсутність посилань у протоколі чи постанові про притягнення до адміністративної відповідальності, свідчить про порушення таких доказів та їх недопустимість. Окрім цього, вказує, що за ч.1 ст.156 КУпАП настає відповідальність для суб`єкта господарювання, однак у останньої не вилучались та не випробовувались будь-які дані, чи займається вона підприємницькою діяльністю або є суб`єктом господарювання. Також, при розгляді цієї справи, просить врахувати правові позиції інших судів з аналогічних справ. Просив закрити провадження по справі з вищевказаних підстав зазначених у письмових поясненням, які містяться в матеріалах справи.
Допитаний в судовому засіданні 05.05.2026 р поліцейський ОСОБА_5 пояснив, що він 22.03.2026 року був викликаний керівником Березівського РВП для складання протоколу за факт порушення особою ОСОБА_1 за ч.1 ст. 156 КУпАп. Також вказав, що особисто не бачив закупівлю чи торгівлю тютюновими виробами. На місці події знаходився автомобіль Рено Дастер, також проводилася відеофіксація. Особа ОСОБА_6 не заперечувала щодо доступу до багажника її авто. При огляді вказаного автомобіля було вилучено цигарки та кошти у присутності 2 понятих. На підставі цього відносно ОСОБА_6 було складено протокол з ч1 ст 156 КУпАП, який вона відмовилася підписувати. На момент складання протоколу особи, яка купувала цигарки не було. Також, ним не перевірялось чи є вона суб`єктом господарювання. Щодо відсутності у протоколі про адміністративне правопорушення посилання на відеофіксацію, то зазначив, що не має відповіді, але диск доданий до справи. 
Згідно пояснень понятого ОСОБА_7 у судовому засіданні 05.05.2026 року вбачається, що він був запрошений в якості понятого при складанні протоколу за ч.1 ст 156 КУпАП відносно ОСОБА_1 та перебували на зміні. Вони неодноразово були поянтими по іншим справам, та як роз`яснили поліцейські, що начальник Березівського РВП затримав особу, але з яких причин не знають. Коли приїхали на місце, поліцейські вже витягували з Рено Дастер пачки цигарок, проте яка його присутності були вилучені з автомобіля Рено коробки цигарок, також зроблено опис. Додатково зазначив, що були вилучені і кошти. Будь яких чеків, касових апаратів при продажі цигарок біля ОСОБА_6 не було. Проте кількість вилученого майна не пам`ятає. Хоча є курцем, однак не бачив чи вони були з акцизами.
Понятий ОСОБА_2 у судовому засіданні 05.05.2026 року пояснив, що на його мобільний телефон зателефонував поліцейський Кандаловський І та запросив бути понятим при складані адміністративних матеріалів. Коли вони приїхали з напарником, з автомобіля Рено витягувались ящики з цигарками. Він не бачив, що хтось купував цигарки та біля автомобіля, або в машині не було ніяких чеків, касового апарату чи інших розрахункових документів. Чому вилучали цигарки та грошові кошти не знає. Хто саме купував у Гергелінік цигарки не бачив та не знає. Окрім цього, не знає чи були пачки цигарок з акцизними марками чи ні. 
Свідок: ОСОБА_8 у судове засідання на 05.05.2026 р не з`явився. На його адресу направлялася судова повістка з зазначенням дати судового засідання, проте конверт повернувся з відповідною відміткою
На підставі цього слухання справи відкладено на 14.05.2026 р для повторного виклику свідка ОСОБА_9 , оскільки з його письмових пояснень, останній зазначає проте, що періодично покупав такі цигарки без марок акцизного збору у тітки на ім`я ОСОБА_10 та для перевірки цих обставин.
14.05.2026 року в судовому засіданні представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності просив провадження по справі закрити на підставі ст 247 КУпАП. Знову наголошував, що ОСОБА_11 не здійснювала продажу будь-яких цигарок, будь-які докази здійснення торгівлі відсутні, остання не є субєктом господарювання, вказані цигарки хотіла передати хлопцям ,які є військовослужбовцями. Грошові кошти, які вилучені взагалі є її особистими, оскільки 22.03.2026 року вона збиралась на ринок для закупівлі продуктів. 
Свідок ОСОБА_4 у судове засідання 14.05.2026 р повторно не з`явився. Про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, що підтверджується списком згрупованих рекомендованих відправлень від 06.05.2026 р, також виклик здійснювався через оголошення на офіційному сайті суду. Поліцейські даного свідка у судові засідання не забезпечили. 
Суд вважає зазначити, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").
Як відзначив суд у рішенні у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (1989), сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань». 
За таких обстави, у зв`язку з введенням воєнного стану на території України, з урахуванням відсутності свідка ОСОБА_4 , суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами.
Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та протокол про адміністративне правопорушення, суд доходить до наступного висновку:
Частинами 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
З п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП випливає, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.
Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.
Відповідно до ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання, зокрема: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.
Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
При розгляді справи про притягнення конкретної особи до адміністративної відповідальності, саме протокол про адміністративне правопорушення, як процесуальний документ є предметом дослідження та оцінки суддею в судовому засіданні при розгляді справи по суті (ст. 279 КУпАП).
Частиною 1 ст. 156 КУпАП передбачена відповідальність за роздрібну або оптову, включаючи імпорт або експорт, торгівля спиртом етиловим, коньячним або плодовим або роздрібну торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами без наявності ліцензії або без марок акцизного збору чи з підробленими марками цього збору.
Оскільки, ОСОБА_1 вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення - не визнає, а тому вказані обставини у протоколі є недоведеними та підлягають встановленню (доказуванню) під час розгляду справи.
Водночас, суд враховує, що навіть у разі наявності підпису особи у протоколі про притягнення до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом його вини. Вказане підтверджується практикою ВС, а саме Постановою ВС/КАС № 757/2757/16-а від 22.07.2019 року.
Згідно із ст.8 Конституції України, в Україні діє принцип верховенства права.
Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згода на обов`язковість якої надана Верховною Радою України: «Кожен має право на справедливий … розгляд його справи …».
Відповідно до позиції Європейського суду з права людини /справа «Надточій проти України» ( заява №7460/03)/ Уряд України визнає карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення. Оскільки справа за своєю суттю є кримінальною, то адміністративні правопорушення підпадають під гарантії ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Згідно з п.а ч.3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.50р. кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, має бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.
Обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд поєднуються з положеннями ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (№475/97-ВР) та є частиною національного законодавства.
Статтею 252 КУпАП передбачено: «Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю».
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Суб`єкт адміністративного правопорушення - це фізична осудна особа, яка досягла на момент вчинення проступку віку, з якого настає адміністративна відповідальність. Суб`єктами правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 156 КУпАП можуть бути працівники торгівлі, громадського харчування, громадяни, які займаються підприємницькою діяльністю в цих галузях.
При цьому, диспозицією ч. 1 ст. 156 КУпАП передбачено, що адміністративна відповідальність настає за роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.
Норма ч. 1 ст. 156 КУпАП за своїм змістом є бланкетною адміністративно-правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів, що наповнює норму ст. 156 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення тих ознак, які мають значення для правильної правової кваліфікації зазначеного діяння.
Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері торгівлі алкогольними та тютюновими виробами, а також у сфері охорони здоров`я населення. Зазначені відносини врегульовані на законодавчому рівні, зокрема, Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального".
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, полягає у здійсненні роздрібної або оптової, зокрема, імпорт або експорт, торгівлі спиртом етиловим, коньячним або плодовим або роздрібної торгівлі алкогольними напоями чи тютюновими виробами без наявності ліцензії або без марок акцизного збору чи з підробленими марками цього збору.
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" роздрібна торгівля - це діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання громадського харчування.
Цим Законом передбачено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про особливості регулювання діяльності юридичних осіб окремих організаційно-правових форм у перехідний період та об`єднань юридичних осіб» суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законом.
Відповідно до ч. 3 ст. 2 Закону України «Про особливості регулювання діяльності юридичних осіб окремих організаційно-правових форм у перехідний період та об`єднань юридичних осіб» суб`єктами господарювання є: господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, підприємства, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані у встановленому законом порядку; громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.
Системне тлумачення вказаних вище норм Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" та Закону України «Про особливості регулювання діяльності юридичних осіб окремих організаційно-правових форм у перехідний період та об`єднань юридичних осіб» дає підстави дійти висновку, що роздрібна торгівля тютюновими виробами та горілчаними виробами дозволяється лише суб`єкту господарювання і за наявності у суб`єкта господарювання ліцензії на роздрібну торгівлю тютюновими виробами.
З огляду на викладене, суб`єктом адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 156 КУпАП, може бути лише суб`єкт господарювання, тобто фізична особа-підприємець.
Проте, матеріали справи не містять інформації про те, що ОСОБА_1 у встановленому законом порядку зареєстрована, як суб`єкт господарської діяльності, тобто є фізичною-особою підприємцем, як і відсутні документальні відомості про те, що вона має ліцензію на здійснення продажу тютюнових виробів. Будь-яких дозвільних документів на здійснення нею підприємницької діяльності, зокрема щодо торгівлі тютюновими виробами матеріали справи не містять. 
Суд також враховує практику Одеського апеляційного суду з аналогічних справ (справа №511/4053/24 суддя Гринчак С.І. постанова від 31.03.2025 року, справа №505/3383/25 суддя Громік Д.В. постанова від 12.01.2026 року, справа №515/1921/24 суддя Лозко Ю.П. постанова від 28.04.2025 року).
Як вже зазначалось вище, обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, нести тягар доказування, що є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України,ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.
Водночас, на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 156 КУпАП, правоохоронцями надано до суду таку сукупність доказів: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД 764431 від 22.03.2026 року, фотографії паспорту ОСОБА_1 , рапорт, опис речей і документів, які були вилучені від 22.03.2026 року, розписка, акт приймання передачі на відповідальне зберігання, пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та відеодиск. 
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 22.03.2026 року о 09.30 год за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_1 здійснювала торгівлю тютюновими виробами без марок акцизного податку, у кількості 2 502 пачок, за ціною 50 грн за 1 пачку, чим порушила вимоги ч. 9 ст. 65 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», а також п. 5 ст 226 ПК України. Торгівлю здійснювала з багажника автомобіля Renault Duster д/н НОМЕР_1 .
Проте жодного доказу та врахувавши пояснення поліцейського, понятих під час судового засідання, суд не знаходить обставин щодо саме здійснення торгівлі тютюновими виробами без акцизного податку ОСОБА_11 .
У графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення», остання взагалі відмовилась від надання будь-яких пояснень. 
При цьому суд враховує, що у протоколі зазначено, що подія відбулась 22.03.2026 року о 09:30 год,, однак у рапорті вказано 22.03.2026 року о 12:39 год було виявлено, що ОСОБА_1 здійснювала торгівлю тютюновими виробами без марок акцизного податку. 
Водночас, особа, заперечує факт торгівлі. 
При цьому, свідок ОСОБА_4 у судові засідання двічі не з`явився, та підтвердити факт чи спростувати щодо здійснення торгівлі саме ОСОБА_11 тютюновими виробами не надав. При цьому, навіть з наданих письмових пояснень, вказується що останній періодично купував цигарки без акцизного податку у особи на ім`я ОСОБА_10 , що не дає змоги суду дійти переконливості що саме ОСОБА_11 здійснювала продаж тютюну саме 22.03.2026 року, в тому числі свідок не конкретизував (персоніфікував) особу у якої він здійснював придбання товару та коли він це здійснював, обмежившись лише посиланням на імя ОСОБА_10 . 
Окрім цього, навіть поняті, під час судового засідання заначили, що не бачили будь-яких доказів здійснення продажу тютюну, в тому числі чи були вони з акцизними марками також не знають. 
Щодо посилання на відеодиск, то суд вважає зазначити що дане посилання на здійснення відеофіксації у протоколі не зазначено та воно відсутнє.
Суд вкотре наголошує працівникам поліції, про необхідність чіткого дотримання процедури оформлення протоколу про адміністративне правопорушення чи постанови про притягнення до адміністративної відповідальності особи. 
Загальний порядок оформлення протоколів регулюється статтею 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП). У бланку протоколу передбачені графи для зазначення доказів. Якщо відео поліцейського долучається як доказ, інформація про це (а також характеристики технічного засобу) обов`язково вписується до протоколу чи постанови, однак поліцейським цього не зроблено. 
Тобто, приписами КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок поліцейського щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові або протоколі про адміністративне правопорушення.
У разі відсутності в протоколі про адміністративне правопорушення або оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.
Аналогічна правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 13.02.2020 року №524/9716/16а, від 15.11.2018 у справі N 524/5536/17 та від 17.07.2019 у справі N 295/3099/17.
За таких обставин, суд доходить висновку, що наданий поліцейським відеодоказ, з урахуванням відсутності їх посилань у протоколі про адміністративне правопорушення від 22.03.2026 року та практики Верховного Суду, - вважаються неналежними та недопустимими доказами. 
При цьому, навіть у даному відео відсутні будь-яке посилання на здійснення факту продажу тютюновим виробами саме ОСОБА_1 . За допомогою засобів відеофіксації обставини, викладені у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення (факт здійснення торгівлі тютюновими виробами без марок акцизного податку), не зафіксовано.
З викладеного вище убачається, що за допомогою сукупності доказів, що містяться у справі, усупереч ст. 251 КУпАП не доведено, що у часі та місці зазначеному у фабулі протоколі про адміністративне правопорушення, продаж тютюнових виробів без марок акцизного податку здійснювала саме ОСОБА_1 та яка повинна бути суб`єктом господарювання, оскільки таких відомостей не містять долучені докази.
У справі "Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain" від 06.12.98 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.
Сукупність наведених вище обставин є самостійними та достатніми підставами для закриттям судом провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 156 КУпАП, так як не доведено причетність її до скоєння цього правопорушення.
За наведених обставин, суд вважає, що протокол та долучені до нього документи не є достовірними та належними доказами, що підтверджують вину ОСОБА_6 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП.
За викладених обставин, суд вважає вину ОСОБА_6 недоведеною достатніми та беззаперечними доказами, а тому провадження у справі слід закрити відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, тобто за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до ч.6 ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи.
Враховуючи, що провадження по справі закрито за відсутності події та складу адміністративного правопорушення, а тому відповідно до ст. 265 КУпАП, підлягають поверненню ОСОБА_1 , вилучені, згідно описів речей і документів від 22.03.2026 року , а саме: 2502 пачки цигарок, які передані на відповідальне зберігання ПП «Клест ЛТД» та грошові кошти у сумі 5260 грн.
Вилучені, згідно описів речей і документів від 22.03.2026 року цигарки та грошові кошти, після набуття постановою законної сили - повернути власнику, у якого вилучено їх або уповноваженій особі.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 40-1, ч.1 ст.156, ст.ст. 221, 247, 268, 283-287, 289, 294 КУпАП, суд, -
ПОСТАНОВИВ :

Справу про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною першою статті 156 КУпАП - закрити на підставі пункту першого частини першої статті 247 КУпАП. 
Вилучені, згідно описів речей і документів від 22.03.2026 року цигарки та грошові кошти, після набуття постановою законної сили - повернути власнику, у якого вилучено їх або уповноваженій особі.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.
Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду.
Враховуючи надмірне навантаження, тривалі повітряні тривоги на території Одеської області, та надходження запобіжних заходів у провадження слідчого судді Римар І.А. під час складання повного тексту рішення суду, а тому повний текст постанови складено та підписано 21.05.2026 року

Суддя І.А. Римар