Справа №676/9727/25
Номер провадження 2/676/1749/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ(заочне)
28 квітня 2026 року Кам`янець-Подільський міськрайонний суд
Хмельницької області
в складі: головуючого судді Вдовичинського А.В.,
секретаря судового засідання Саламахи А.В. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кам`янець-Подільський справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт капітал» до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості,-
встановив:
представник позивача ТОВ «Юніт Капітал» адвокат Хлопкова М. 25.12.2025 р. через систему «Електронний суд» звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 19.03.2025 року між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №175613 на суму 13 334,00 грн.. Відповідач, діючи свідомо та добровільно, без будь-якого примусу чи тиску, виявив намір отримати кредитні кошти та здійснив реєстрацію на офіційному веб-сайті Кредитодавця. Кредитний договір складається з індивідуальної частини, яка містить персональні умови кредитування Позичальника, графіку платежів та публічної частини, спільної для всіх клієнтів Кредитодавця розміщеної на сайті за посиланням: https://finx.com.ua/docs (Додаток №4). Зокрема, згідно з Правилами, до укладення Кредитного договору, Позичальнику для ознайомлення в особистий кабінет надано Паспорт споживчого кредиту у вигляді додатку до оферти/проекту кредитного договору . Позичальник приєднався до публічної частини, прийняв умови індивідуальної частини та графіку платежів, що разом становлять єдиний Кредитний договір, шляхом підписання індивідуальної частини електронним підписом f9a78e74, що відповідно до вимог законодавства є належним та допустимим доказом укладення правочину між сторонами. На виконання умов Кредитного договору, 19.03.2025 року Первісний кредитор ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням на платіжну картку № НОМЕР_1 -ХХХХ-2059 відповідача, що, в свою чергу, свідчить доказом того, що Відповідач прийняв пропозицію Первісного кредитора. Кредитодавець виконав свої зобов`язання щодо надання грошових коштів у повному обсязі, що підтверджується Довідкою про перерахування коштів. 16.04.2025 року між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено Договір факторингу № 16042025, відповідно до умов якого останньому відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором. Відповідно до Реєстру прав вимог №6 від 03.09.2025 року до Договору Факторингу 1 та Акту приймання-передачі реєстру прав вимог до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 .. Враховуючи вищезазначене, загальна сума заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «Юніт Капітал», на момент подання позовної заяви, за Кредитним договором, становить – 15 594,36 грн., яка складається з: 10 059,04 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 4034,32 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом; 301,00 грн. заборгованість по комісії, 1200,00 грн. заборгованість за штрафними санкціями(пеня, штрафи). Дана сума також підтверджується випискою з особового рахунку за період 03.09.2025 р. - 01.11.2025 р.. Позивач просить суд винести рішення яким стягнути з відповідача на свою користь: заборгованість у розмірі 14394,36 грн. за кредитним договором №175613 від 19.03.2025 року, судові витрати пов`язані із розглядом справи а саме судовий збір – 2422,40 грн., витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав суду клопотання про розгляд справи без його участі, не заперечив щодо винесення заочного рішення по справі.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи неодноразово повідомлявся судовими повістками по місцю реєстрації, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов суду не подав. Суд вважає за можливе розгляд справи провести без його участі, на підставі наявних в справі доказів із винесенням заочного рішення по справі оскільки відносно цього не заперечив позивач в своїй заяві до суду.
Ухвалою суду від 12.02.2026 року відкрито провадження у справі у спрощеному позовному провадженні. 
Ухвалою суду від 17.03.2026 року клопотання представника позивача задоволено, витребувано додаткові докази від АТ «Приватбанк». 03.04.2026 року на адресу суду надійшли матеріали по виконанню ухвали суду. 
Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне.
19.03.2025 року ОСОБА_1 подав заяву на видачу кредиту №100785737 (а..с.69) на суму 13334,00 грн.
19.03.2025 р. ТОВ «ФК «Кредіплюс» та відповідачем укладено договір про споживчий кредит №175613(індивідуальна частина) (а.с.12-15) у формі електронного документа з використанням електронного підпису. За п..2.2.1 договору сума кредиту становить 13 334,00 грн., надається не пізніше наступного дня після укладення договору в наступному порядку, 10000,50 грн. на рахунок карти позичальника, 3333,50 грн..шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією нарахованою за п.2,5 індивідуального договору. Загальний строк кредитування 84 дні з 19.03.2025 року по 11.06.2025 року. За п.2,7 договору загальні витрати за кредитом 11145,54 грн.. За п.2.9.1 договору орієнтовна загальна вартість кредиту становить 24 479,54 грн.. Орієнтовна реальна річна ставка за кредитом 48 083,53% п.2.8..
Кредитний договір з відповідачем було укладено у відповідності до норм ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про споживче кредитування» в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ЗУ «Про електронну комерцію». Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Відповідач підписав Кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора «f9a78e74», що підтверджується копією Договору.
Графік платежів, як додаток до договору про споживчий кредит №175613 від 19.03.2025 року було підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором 19.03.2025 року шляхом введення «f9a78e74» (а.с.15 на звороті). Відповідно до Додатку до договору відповідач мав сплатити за договором проценти за користування кредитом в розмірі 7806,04 грн.
Паспорт споживчого кредиту, як додаток до договору про споживчий кредит №175613 від 19.03.2025 року було підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором 19.03.2025 року шляхом введення «7ff2733b» (а.с.70 на звороті).
Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти, у встановленому договором розмірі, що підтверджується: підтвердженням щодо здійснення переказу грошових коштів (а.с.54) та довідкою ТОВ «ФК «Кредіплюс» (а.с.55). 
16.04.2025 р. ТОВ «ФК «Кредіплюс» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали Договір факторингу № 16042025 . Відповідно до Реєстру Боржників за Договором факторингу № 16042025- від ТОВ «ФК «Кредіплюс» до Позивача перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 15594,36 грн. .
Відповідач, порушив умови Кредитного договору, не повернув в повному обсязі кредит, не виконала в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання за Кредитним договором. 
Відповідно до детального розрахунку ТОВ ФК «Кредіплюс» заборгованості за кредитним договором №175613 від 19.03.2025 року заборгованість станом на 17.06.2025 р. становить 15594,36 грн. з яких: заборгованість за тілом кредиту – 10059,04 грн., заборгованість за процентами – 4034,32 грн., заборгованість за комісією – 301,00 грн., штрафні санкції – 1200,00 грн.(а.с.30).
На виконання ухвали суду від 17.03.2026 року АТ КБ «Приватбанк» 03.04.2026 року направило до суду лист з випискою по рахунку на ім`я відповідача якою підтверджено перерахунок 13 240,00 грн. 19.03.2025 року кредитних коштів.
Судом здійснено запит до Державного реєстру платників податків про джерела доходу 28.04.2026 року, згідно відповіді №2661082 від 28.8.2026 року, відповідач отримує соціальні виплат з відповідних бюджетів, що має підтвердження отримання доходу.
Дані правовідносини регулюються нормами ЦК України та ЗУ «Про захист прав споживачів». Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1ст.4 ЦПК).
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
Згідно до положень ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Ст. 513 ЦК України передбачає, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з положеннями ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Ст.517 ЦК України визначено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Відповідно до ч.1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Судом встановлено, що відповідачу було надано наступний одноразовий ідентифікатор «f9a78e74», для підписання Договору №175613 від 19.03.2025 року, відповідач був ознайомлений з умовами кредитного договору, строками погашення та розміром процентної ставки за кредитним договором.
Факт отримання відповідачем грошових коштів у сумі 13 334,00 грн. підтверджується наданими у якості доказів матеріалами: підтвердженням щодо здійснення переказу грошових коштів (а.с.54,55), випискою по рахунку наданого суду АТ КБ «Приватбанк» на виконання ухвали суду від 17.03.2026 року. 
Позивач є належним позикодавцем оскільки до нього перейшло право грошової вимоги до відповідача по кредитному договору № 175613 від 19.03.2025 року, що підтверджується належними доказами.
Загальна сума заборгованості відповідачки за Кредитним договором № 175613 від 19.03.2025 року за розрахунками позивача становить – 15 594,36 грн., яка складається з: 10 059,04 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 4034,32 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом; 301,00 грн. заборгованість по комісії, 1200,00 грн. заборгованість за штрафними санкціями(пеня, штрафи). (а.с.29). 
Дослідивши наявні у справі докази, суд доходить висновку про доведеність вимог позивача. Отже, оскільки відповідачем прострочено виконання грошового зобов`язання в строки, передбачені умовами договору, доказів погашення заборгованості за укладеним кредитним договором відповідачем суду не надано, розмір заборгованості не спростовано, кредитний договір відповідачем не оспорено, за вказаних обставин, а також враховуючи, що розмір заборгованості по нарахованим до стягнення відсотках по кредитному договору відповідає умовам договору, позивач є належним кредитором, що підтверджено належними та допустимими доказами, а тому суд вважає, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають до задоволення з врахуванням вимог позивача у розмірі 14394,36 грн.: 10 059,04 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 4034,32 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом; 301,00 грн. заборгованість по комісії.
На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору при подачі позову до суду в розмірі 2 422,20 грн.
Згідно п.2 ч.2 ст.137 ЦПК України з результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір сум, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої дороги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних виплат.
Відповідно до договору про надання правової допомоги № 10/925-02 від 10.09.2025 р.(а.с.27--28), додатково угоди № 2 від 10.09.2025 р.(а.с.26), акту прийому-передачі наданих послуг від 10.09.2025 р.(а.с.25), довіреністю (а.с.22), копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с.23), розмір витрат позивача на правничу допомогу становить – 7000,00 грн. Відповідачем до суду клопотань про зменшення витрат на правову допомогу не подано. 
Згідно п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача . В зв`язку із цим вимоги позивача про стягнення з відповідача 7000,00 грн. витрат на правову допомогу підлягають до задоволення в повному розмірі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 76, 81,137, 141, 263-265, 268,280 ЦПК України, ст.ст. 16, 202,207,513,516-517,526, 530, 599, 610, 612, 625, 628,629, 633,1048, 1050, 1054, 1077 ЦК України, 
ухвалив:
позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ; зареєстроване місце проживання: с.Колибаївка Кам`янець-Подільського району Хмельницьої області) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт капітал» (код ЄДРПОУ 43541163; місцезнаходження: вул.Рогнідинська, 4, літера «А», оф.10, м.Київ, 01024): заборгованість за Кредитним договором № 175613 від 19.03.2025 р. у розмірі 14394,36 грн., 2422,40 грн. судового збору, 7000,00 грн. витрат на правничу допомогу.
Відповідач має право подати до суду заяву про перегляд заочного рішення в порядку встановленому ст.ст.284-285 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
На рішення позивачем може бути подано апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. 
Повний текст рішення виготовлено 04.05.2026 року.

Суддя Кам`янець-Подільського
міськрайонного суду Вдовичинський А.В.