27 квітня 2026 року

Справа № 642/2061/26
Провадження № 3/642/515/26
ПОСТАНОВА
Іменем України

27 квітня 2026 року        м. Харків
Суддя Холодногірського районного суду м. Харкова Гримайло А.М., за участю секретаря Антонян А.М., представника особи відносно якої складено протокол – адвоката Тирлича О.С., розглянувши матеріал про адміністративне правопорушення, який надійшов з Управління патрульної поліції Департамент патрульної поліції в Харківській області у відношенні: 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , військовослужбовця, місце проживання: АДРЕСА_1 ,
за ст. 124 КУпАП, -
ВСТАНОВИВ:
11 березня 2026 року о 12 год. 30 хв. в м. Харків по вул. Велика Панасівська (Котлова), 82А, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Peugeot 208, н.з. НОМЕР_2 , на перехресті на зелений сигнал світлофора здійснюючи поворот ліворуч не надав перевагу в русі зустрічному транспортному засобу, та здійснив зіткнення з автомобілем Audi A5 н.з. НОМЕР_3 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Діями ОСОБА_1 порушено вимоги п. 16.6 Правил дорожнього руху та спричинено матеріальну шкоду, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. 
Факт правопорушення зафіксовано протоколом серія ЕПР 1№612207 від 11.03.2026.
В судове засідання  ОСОБА_1 не з`явився, про місце і час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином шляхом направлення судової повістки на вказаний в протоколі номер мобільного телефону та за адресою зазначеною в протоколі про адміністративне правопорушення, а також розміщення повідомлення про виклик на веб-сайті «Судова влада України». 
Поштова кореспонденція повернулася до суду без вручення з відміткою «за закінченням терміну зберігання». 
Потерпілий ОСОБА_2 до суду не прибув, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової повістки на вказаний в протоколі номер мобільного телефону, які останній отримав та за адресою зазначеною в протоколі про адміністративне правопорушення, а також розміщення повідомлення про виклик на веб-сайті «Судова влада України». 
Поштова кореспонденція повернулася до суду без вручення з відміткою «за закінченням терміну зберігання».
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
В рішенні Європейського суду з прав людини від 24 листопада 2011 року у справі «Загородній проти України», заява № 27004/06 суд зазначив, що особа, проти якої висунуті кримінальні обвинувачення, яка не бажає захищатись особисто, повинна бути в змозі скористатись юридичною допомогою за власним вибором (рішення від 16 квітня 2009 року у справі «Ханжевачкі проти Хорватії» (Hanzevadki v. Croatia), заява № 17182/07, п. 21). 
В рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. 
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії » від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.
В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
У відповідності до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11.06.2004 №11 „Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, де зазначено, що згідно зі ст. 245 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.
За даних обставин, з урахуванням того, що в розгляді справи про адміністративне правопорушення бере участь адвокат, який за законом має право на надання правової допомоги, надав свої повноваження, згідно яких  ОСОБА_1 доручив своєму адвокату надавати правову допомогу у судових та правоохоронних органах, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності  ОСОБА_1 та за участю його адвоката Тирлича О.С., оскільки положення ч. 2 ст.268 КУпАП не містять імперативного припису щодо обов`язкової участі особи в судовому засіданні під час розгляду вказаної категорії справ.
07.04.2026 до суду від захисника ОСОБА_1 - адвоката Тирлича О.С. надійшов супровідний лист про долучення до матеріалів справи Висновок експерта №78/26 за результатами проведення автотехнічного дослідження по матеріалам справи про адміністративне правопорушення від 04.04.2026.
07.04.2026 на адресу суду через систему «Електронний суд» від адвоката Тирлича О.С. надійшло клопотання про направлення справи про адміністративне правопорушення №642/2061/26 відносно ОСОБА_1 на доопрацювання до Управління патрульної поліції у Харківській області з метою складання протоколу за ст. 124 КУпАП відносно водія «Audi» р/н НОМЕР_3 – ОСОБА_2 , у зв`язку з порушенням останнім п. 10.1, 12.3, 12.4 ПДР України. В обґрунтування клопотання зазначив, що саме дії водія «Audi» р/н НОМЕР_3 – ОСОБА_2 перебувають у причино- наслідковому зв`язку з настанням ДТП. В діях останнього вбачається порушення п. 10.1, 12.3, 12.4 ПДР України.
07.04.2026 на адресу суду через систему «Електронний суд» від адвоката Тирлича О.С. надійшло клопотання про закриття адміністративного провадження відносно ОСОБА_1 за статтею 124 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування клопотання зазначив, що водій ОСОБА_1 у повному обсязі дотримався вимог п. 16.6 ПДР. Перед початком виконання маневру повороту ліворуч він надав перевагу транспортним засобам, що рухалися у зустрічному напрямку, переконався у безпечності маневру, після чого розпочав та продовжив рух. На момент початку маневру транспортний засіб «Audi A5» р/н НОМЕР_3 , знаходився на значній відстані, що об`єктивно не створювало перешкод для виконання повороту.
Незважаючи на це, відбулося зіткнення, яке перебуває у прямому причинно- наслідковому зв`язку саме з діями водія автомобіля «Audi A5» – ОСОБА_2 .
Так в діях останнього вбачається порушення п. 10.1, 12.3, 12.4 ПДР України. Зазначені порушення повністю підтверджуються матеріалами справи, зокрема відеозаписом події, а також Висновком експерта № 78/26 від 04.04.2026 року, складеним за результатами автотехнічного дослідження.
Так, зі змісту вказаного Висновку слідує: «Відповідно до вимог п. 12.4 ПДР України водій повинен був рухатися зі швидкістю, яка дозволяє рух у населеному пункті.
В даній дорожній ситуації, оскільки перед зіткненням ОСОБА_2 рухався зі швидкістю 97 км/год., дії водії автомобіля Audi р/н НОМЕР_3 , ОСОБА_2 не відповідали вимогам п. 12.4 ПДР України».
В даній дорожній обстановці технічна можливість уникнути ДТП для водія автомобіля Audi р/н НОМЕР_3 , ОСОБА_2 полягала в дотриманні ним вимог 10,1, 12.3, 12.4 ПДР України, для виконання яких у нього не було перешкод технічного характеру, оскільки водій керував технічно справним транспортним засобом, а напрямок руху задавався його вольовою активністю».
Водночас у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення. Він діяв у повній відповідності до вимог пункту 16.6 Правил дорожнього руху України, обґрунтовано розраховуючи на те, що інші учасники дорожнього руху дотримуються встановлених правил.
Адвокат зазначає, що відсутні правові підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, тоді як дії водія автомобіля «Audi A5» ОСОБА_2 є безпосередньою причиною настання дорожньо-транспортної пригоди.
Адвокат Тирлич О.С. у судовому засіданні клопотання про направлення справи про адміністративне правопорушення №642/2061/26 відносно ОСОБА_1 на доопрацювання підтримав та просив задовольнити.
Суд вважає безпідставним клопотання адвоката Тирлича О.С. про направлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення для доопрацювання з метою складення протоколу про адміністративне правопорушення по даному факту ДТП на іншого учасника ДТП ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП, виходячи з наступного.
Згідно з Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» від 17 жовтня 2014 року № 11, норми КУпАП не забороняють повернення протоколу про адміністративне правопорушення, складеного без додержання вимог ст. 256 цього Кодексу вмотивованою постановою суду для належного оформлення.
Тобто, матеріали справи можуть бути поверненими виключно, якщо вони складені без додержання вимог ст.256 КУпАП та з недоліками, які б унеможливлювали розгляд протоколу як такого. В інших випадках недоліки протоколу про адміністративне правопорушення можуть бути усунені під час судового розгляду або бути підставою для закриття провадження у справі на підставі ст.247 КУпАП.
В той же час, а ні вимоги ст.256 КУпАП, а ні інші норми КУпАП не містять положень про можливість направлення судом матеріалів справи про адміністративне правопорушення до органу, яким порушено провадження у справі про адміністративне правопорушення, на доопрацювання з метою складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно іншого учасника ДТП.
Підстави для повернення, зазначені адвокатом Тирличем О.С. у своєму клопотанні, підлягають оцінці при ухваленні остаточного рішення по справі, в тому числі належності та допустимості наданих доказів, а тому не можуть бути самостійною підставою для повернення протоколу для належного оформлення.
За таких обставин, суддею протокольно було відмовлено у задоволенні клопотання захисника  ОСОБА_1 - адвоката Тирлича О.С.
Крім того, адвокат Тирлич О.С. у судовому засіданні підтримав подане ним 07.04.2026 на адресу суду через систему «Електронний суд» клопотання про закриття адміністративного провадження відносно ОСОБА_1 за статтею 124 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Вислухавши пояснення адвоката, вивчивши та дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов наступного висновку.
У відповідності до вимог ч.1 ст.9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Ст. 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Згідно зі ст. 245 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП - доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Порядок дорожнього руху на території України, згідно з положеннями Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - Правила дорожнього руху).
Пункт 1.3. Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Відповідно до п. 1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до пункту 1.10. Правил дорожнього руху водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі; транспортним засобом є пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.
Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Згідно із п.16.6 ПДР, повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч. Цим правилом повинні керуватися між собою і водії трамваїв.
Отже, суд, під час розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України повинен встановити, чи була дорожньо-транспортна подія, чи були отримані пошкодження транспортними засобами, діями якої особи завдано цієї шкоди, а також, які положення правил дорожнього руху було порушено вказаною особою.
Статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Отже, диспозиція статті 124 КУпАП не встановлює певних правил поведінки, а посилається на інші норми законодавчих актів, у даному конкретному випадку на п. 16.6 ПДР, як зазначено в протоколі. Тому розглядаючи дану справу, суддя вирішує питання щодо винуватості ОСОБА_1 у межах порушення зазначених вимог Правил дорожнього руху.
Умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності за статтею 124КУпАП є порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Суд зауважує, що в рамках даного провадження суд перевіряє: чи мала місце дорожньо-транспортна подія, чи порушила особа, яка притягується до адміністративної відповідальності правила дорожнього руху, та чи є причинно-наслідковий зв`язок між порушенням правил дорожнього руху та дорожньо-транспортною подією.
Відповідно до пояснень ОСОБА_1 , наданих ним одразу після дорожньо-транспортної пригоди, 11.03.2026 о 12.30 він керував автомобілем ПЄЖО н.з. НОМЕР_2 , рухався по Новоіванівському мосту зі сторони вул. Клочківської в сторону вул. Велика Панасівська, стоячи з лівим поворотом, пропускаючи зустрічні авто, продовжив рух, не побачив прямуючи на зустріч тз Ауді А5, н.з. НОМЕР_3 і відбулося зіткнення.
З наявних у матеріалах справи пояснень другого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 наданих ним безпосередньо на місці події, 11.03.2026 о 11.30 він керував тз Audi A5 н.з. НОМЕР_3 , рухався по Кузінському мосту зі сторони вул. Озерянської в сторону вул. Клочківської по Новоіванівському мосту. Так, рухаючись по Новоіванівському мосту до перехрестя з вул. Великою Панасівською, у крайній лівій полосі, на зелений сигнал світлофору з орієнтованою швидкістю 50 км/год. Приблизно за 50 м. до перехрестя з вул. Великою Панасівською він побачив, що автомобіль сірого кольору не надав йому перевагу в русі, почав здійснювати маневр (поворот на ліво) з Новоіванівського мосту на вул. Велику Панасівську. Намагаючись уникнути зіткнення з автомобілем почав гальмувати та переходити в правий ряд смуги, після чого сталося зіткнення.
Поліцейськими було складено схему місця ДТП, що складена за місцем пригоди, та містить графічно зображені та зафіксовані об`єкти про обставини дорожньої пригоди (ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода, сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів, транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїзної частини, дані щодо напрямку руху транспортних засобів, місце зіткнення, розташування транспортних засобів після зіткнення та інше), таблицю дорожніх умов, в якій зазначені назви об`єктів, зображених на схемі, на зворотному боці схеми зазначено характеризуючі дані транспортних засобів та відомості про їх пошкодження.
До того ж, схема ДТП підписана учасниками даної ДТП без жодних зауважень та застережень щодо її оформлення та щодо змісту даних зазначених в даній схемі, що свідчить про згоду учасників із вказаною інформацією в ній.
Суддею переглянуто відеозапис ДТП долучений до протоколу та матеріалів справи.
Данні схеми дорожньо-транспортної пригоди щодо розташування транспортних засобів після зіткнення, характер та локалізація пошкоджень, які мали автомобілі після дорожньо-транспортної пригоди та які зазначені в схемі дорожньо-транспортної пригоди, в сукупності з поясненнями водіїв, відеозаписами з місця ДТП свідчать про недотримання водієм ОСОБА_1 вимог п. 16.6 ПДР України.
Відтак, відомості, описані у протоколі про адміністративне правопорушення співвідносяться з фактичними обставинами, установленими за наслідками дослідження схеми місця ДТП, відеозапису та пояснень учасників даної дорожньо-транспортної пригоди.
З викладеного вбачається, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.16.6 Правил дорожнього руху України, яким встановлено, що повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.
При цьому, не слід розраховувати на дії інших водіїв щодо запобігання можливим наслідкам у результаті виникнення небезпечних ситуацій.
Більше того, необхідно розраховувати, що відповідно до п. 1.4 ПДР України, кожен учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники дорожнього руху виконують ці правила.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що водій транспортного засобу Peugeot 208, н.з. НОМЕР_2  ОСОБА_1 не дотримався вимог п. п.16.6 Правил дорожнього руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Audi A5 н.з. НОМЕР_3 , під керуванням гр. ОСОБА_2 , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів з матеріальними збитками. 
Вина  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №612207 від 11.03.2026, схемою місця ДТП, відеозаписом, письмовими поясненнями.
Крім того, під час судового розгляду справи про адміністративне правопорушення адвокатом надано Висновок експерта №78/26 за результатами проведення автотехнічного дослідження по матеріалам справи про адміністративне правопорушення від 04.04.2026, відповідно до якого технічною причиною настання даного ДТП були дії водія автомобіля Audi р/н НОМЕР_3 , ОСОБА_2 , які не відповідали вимогам 10.1, 12.4 ПДР України та дії водія автомобіля Peugeot р/н НОМЕР_2 , ОСОБА_1 які не відповідали вимогам 16.6 ПДР України.
Суд не враховує висновок експерта №78/26 за результатами проведення автотехнічного дослідження по матеріалам справи про адміністративне правопорушення від 04.04.2026, яке було проведене судовим експертом Скороход К.М. за ініціативою представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Тирлича О.С. з огляду на положення ч. 1 ст. 273 КУпАП, відповідно до яких експерт призначається органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення в разі, коли виникає потреба в спеціальних знаннях, у тому числі для визначення розміру майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, а також суми грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення, які підлягатимуть конфіскації.
Пунктом 1.1 Розділу І Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року №53/5 передбачено, що призначення судових експертиз та експертних досліджень судовим експертам державних спеціалізованих науково-дослідних установ судових експертиз Міністерства юстиції України та атестованим судовим експертам, які не є працівниками державних спеціалізованих установ, їх обов`язки, права та відповідальність, організація проведення експертиз та оформлення їх результатів здійснюються у порядку, визначеному Кримінальним процесуальним, Цивільним процесуальним, Господарським процесуальним кодексами України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Кодексом адміністративного судочинства України, Законами України, «Про судову експертизу», «;Про виконавче провадження», іншими нормативно-правовими актами з питань судово-експертної діяльності та цією Інструкцією.
Таким чином, експертиза у справах про адміністративні правопорушення призначається органом (посадовою особою), а в даному випадку судом, тому суд не приймає до уваги висновок експерта №78/26 від 04.04.2026, оскільки проведена за заявою представника учасника ДТП, судом вказана експертиза не призначалась, при цьому, учаснику було роз`яснено та запропоновано призначити відповідну експертизу установою визначеною судом, разом з тим, в ході судового розгляду даної справи про адміністративне правопорушення не було заявлено відповідних клопотань. При цьому, зазначена експертиза проведена без огляду транспортних засобів та залучення інших учасників ДТП, що свідчить про те, що висновки не ґрунтуються на належних і достовірних вихідних даних, які узгоджуються із іншими доказами, зібраними у цій справі, та не відповідають фактичним обставинам справи.
Необґрунтованими є доводи захисника ОСОБА_1 – адвоката Тирлича О.С. про те, що водієм ОСОБА_2 , який керував автомобілем Ауді н.з. НОМЕР_3 порушено вимоги п.п. 10.1, 12.3, 12.4 ПДР України, оскільки суд не має правових підстав для встановлення винуватості водія іншого транспортного засобу, з огляду на те, що протокол про адміністративне правопорушення складений лише щодо ОСОБА_1 . 
Крім того, встановлення наявності чи відсутності в діях іншого учасника ДТП ОСОБА_2 події і складу адміністративного правопорушення, не впливає на висновки про порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху та не виключає його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Аналізуючи здобуті в судовому засiданнi докази, суд приходить до висновку що дії ОСОБА_1 , правильно квалiфiковано за ст. 124 КУпАП, оскільки він порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
Зокрема, у рішенні по справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 Європейський Суд з прав людини зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи користується автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізує своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Правопорушник підлягає адміністративній відповідальності, підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст.17 КУпАП не встановлено, терміни притягнення до адміністративної відповідальності не закінчилися.
Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. 
При накладенні на  ОСОБА_1 стягнення суд згідно з вимогами ст. 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, бере до уваги відсутність обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення
Враховуючи викладене, суд вважає необхідним призначити адміністративне стягнення, у вигляді штрафу.
Крім того, згідно ст. 40-1 КУпАП України судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. 
Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 665,60 грн.
У матеріалах справи відсутні докази того, що  ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.
На підставі ст.124, 122-4 КУпАП України та керуючись ст.ст. 36, 40-1, 283, 284, 285 КУпАП України, - 
П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.
Реквізити для сплати штрафу (код ЄДРПОУ) 37874947, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA168999980313020149000020001, код класифікації доходів бюджету 21081300, призначення платежу адміністративне стягнення у сфері забезпечення дорожнього руху).
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп. (отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, банк отримувача Казначейство України(ЕАП), р/р UA908999980313111256000026001, код22030106, ЄДРПОУ 37993783).
Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а у разі оскарження такої постанови – ні пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
Роз`яснити правопорушнику, що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього може бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.
Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Суддя      А.М. Гримайло