ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 квітня 2026 року	справа № 380/23666/25	

Львівський окружний адміністративний суд у складі судді Желік О.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області (далі – відповідач), в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 134950022914 від 05.11.2025 про відмову ОСОБА_1 , переведенні з пенсії за віком відповідно Закону до України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перевести ОСОБА_1 на пенсію відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723- ХІІ, пунктів 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу» , зарахувавши до стажу державної служби період роботи - на посаді секретаря Пнікутської сільської ради з 04.07.2001 по 29.12.2016 згідно записів у трудовій книжці від 22.04.1980 НОМЕР_1 з урахуванням Довідки про складові заробітної плати для державного службовця, який до 1 січня 2024 року працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або який працював у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 27.10.2025 № 266 та Довідки про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та яка на дату виходу на пенсію не займала посаду в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, яку було класифіковано, або працювала у державних органах, які не провели класифікацію посад державної служби від 27.10.2025 № 265 з дня звернення із заявою - 28.10.2025 та здійснити перерахунок та виплачувати пенсію, з урахуванням виплачених сум.
В обґрунтування позовних вимог позивачка вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (пенсійне посвідчення від 24.06.2024 серія НОМЕР_2 ).
Позивач зазначив, що згідно із записами трудової книжки від 22.04.1980 НОМЕР_1 вона, зокрема, з 01.07.1986 прийнята на роботу на посаду військового обліковця Пнікутської сільської ради народних депутатів; з 23.06.1995 затверджена секретарем виконкому Пнікутської сільської ради народних депутатів та прийнято присягу державного службовця від 23.06.1995; 10.11.1995 присвоєно 13 ранг державного службовця; з 22.04.1998 обрана на посаду секретаря виконкому Пнікутської сільської ради та прийнято присягу державного службовця від 22.04.1998; з 23.04.2002 обрана на посаду секретаря Пнікутської сільської ради, прийнято присягу посадової особи місцевого самоврядування та присвоєно 11 ранг посадової особи місцевого самоврядування; у подальшому переобиралась на цю посаду; 29.12.2016 повноваження секретаря Пнікутської сільської ради закінчились. Повідомила, що 28.10.2025 позивачка звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою щодо перерахунку пенсії – переходу на інший вид пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу». До заяви долучив Довідку про складові заробітної плати для державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 27.10.2025 № 266 та Довідку про інші складові заробітної плати від 27.10.2025 № 265, видані Шегинівською сільською радою Яворівського району Львівської області. Зазначила, що рішенням відповідача-1 № 134950022914 від 05.11.2025 позивачу відмовлено у проведенні перерахунку пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного стажу (20 років) на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону № 3723-ХІІ. В обґрунтування рішення зазначено, що після 04.07.2001 року згідно зі статтею 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» посади в органах місцевого самоврядування віднесені до відповідних категорій посад органів місцевого самоврядування, а тому стаж державної служби позивача складає лише 6 років 0 місяців 11 днів (23.06.1995 по 03.07.2001). Позивач вважає таке рішення протиправним, оскільки стаж роботи на посадах в органах місцевого самоврядування підлягає зарахуванню до стажу державної служби, а загальний стаж на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців чи посадових осіб місцевого самоврядування, становить понад 21 рік (у тому числі за період до 01.05.2016 – понад 20 років), тому позивач має право на переведення на пенсію державного службовця. У зв`язку з вищевикладеним звернувся до суду.
Ухвалою від 08.12.2025 позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків.
Ухвалою суду від 18.12.2025 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Копію ухвали про відкриття провадження у справі від 18.12.2025 та копію позовної заяви з додатками надіслано відповідачу засобами електронного зв`язку за допомогою сервісу «Електронний суд», що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку електронних листів. Правом подати письмовий відзив на позовну заяву відповідач станом день розгляду справи не скористався, тому суд, керуючись ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), вирішив справу за наявними матеріалами.
Суд дослідив матеріали справи, всебічно і повно з`ясував усі фактичні обставини, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті та встановив таке.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що підтверджується пенсійним посвідченням від 24.06.2024 серія НОМЕР_2 та не заперечується сторонами.
Відповідно до записів трудової книжки позивачки від 22.04.1980 НОМЕР_1 , вона з 23.06.1995 затверджена секретарем виконкому Пнікутської сільської ради народних депутатів; 23.06.1995 прийнято присягу державного службовця (ст. 17 Закону України «Про державну службу»); 10.11.1995 присвоєно 13 (тринадцятий) ранг державного службовця відповідно до ст. 26 Закону України «Про державну службу». З 22.04.1998 обрана на посаду секретаря виконкому Пнікутської сільської ради, прийнято присягу державного службовця від 22.04.1998; 12.01.2000 присвоєно 12-й ранг; 08.01.2001 присвоєно 11-й ранг державного службовця. З 23.04.2002 обрана на посаду секретаря Пнікутської сільської ради; 23.04.2002 прийнято присягу посадової особи місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування»; присвоєно 11-й ранг посадової особи місцевого самоврядування. У подальшому позивачка неодноразово переобиралась на посаду секретаря сільської ради. 29.12.2016 повноваження секретаря Пнікутської сільської ради закінчились.
28.10.2025 позивач отримала від Шегинівської сільської ради Яворівського району Львівської області Довідку про складові заробітної плати для державного службовця від 27.10.2025 № 266 (Додаток 4 до Порядку) та Довідку про інші складові заробітної плати від 27.10.2025 № 265 (Додаток 6 до Порядку).
28.10.2025 ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою щодо перерахунку пенсії – переходу на інший вид пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».
Рішенням відповідача № 134950022914 від 05.11.2025 позивачу відмовлено у проведенні перерахунку пенсії відповідно до заяви від 28.10.2025 щодо призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 889-VIII, у зв`язку з відсутністю необхідного стажу (20 років) на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону № 3723-ХІІ.
Позивач не погодилась із вказаним рішенням, вважає, що має право на переведення на пенсію державного службовця, тому звернулась до суду із цим позовом.
При вирішенні спору по суті суд керується таким.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 07.06.2001 № 2493-ІІІ служба в органах місцевого самоврядування – це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.
З 01.05.2016 набрав чинності Закон України «Про державну службу» № 889-VIII від 10.12.2015. Згідно з Прикінцевими та перехідними положеннями цього Закону втратив чинність Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 відповідного розділу.
Пунктом 10 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» № 889-VIII від 10.12.2015 встановлено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Відповідно до положень пункту 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» № 889-VIII від 10.12.2015 для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Тобто, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України «Про державну службу» № 889-VIII від 10.12.2015 передбачено, що за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993.
Обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 після 1 травня 2016 року є дотримання сукупності вимог, визначених частиною 1 статті 37 вказаного Закону та Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України «Про державну службу» № 889-VIII від 10.12.2015, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.
Аналогічні правові позиції викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 822/524/18 та у постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 676/4235/17.
Відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 на одержання пенсії державних службовців мають право жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Відповідно до частини 2 статті 46 Закону України «Про державну службу» № 889-VIII від 10.12.2015 до стажу державної служби зараховується час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування» № 2493-ІІІ від 07.06.2001.
Таким чином, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування», входить до стажу державної служби.
Посади і органи, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби, визначався Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 283 від 03.05.1994 (втратив чинність 01.05.2016). Відповідно до пункту 2 вказаного Порядку до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.
Крім того, згідно з пунктом 4 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 229 від 25.03.2016, до стажу державної служби зараховується час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».
Відповідно до пункту 6 Порядку № 229 стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом України «Про державну службу» № 889-VIII від 10.12.2015 обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону, тобто у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством. Відтак, обчислення стажу державної служби за періоди роботи до 01.05.2016 здійснюється відповідно до Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283.
Із записів трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 від 22.04.1980 слідує, що ОСОБА_1 з 23.06.1995 займала посаду секретаря виконкому Пнікутської сільської ради з присвоєнням рангу державного службовця, а після набрання чинності Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування» (04.07.2001) – посаду секретаря Пнікутської сільської ради з присвоєнням рангів посадової особи місцевого самоврядування до 29.12.2016.
Таким чином, суд зазначає, що доводи відповідача, викладені у спірному рішенні про те, що стаж роботи позивача в органах місцевого самоврядування після 04.07.2001 не може бути зарахований до стажу державної служби є безпідставними, оскільки суперечать нормам частини 2 статті 46 Закону № 889-VIII, пункту 4 Порядку № 229 та пункту 2 Порядку № 283.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26.06.2018 у справах № 735/939/17, № 676/4235/17, в яких суд дійшов висновку, що робота на посадах секретаря сільської ради підлягає зарахуванню до стажу державної служби, а відмова органу Пенсійного фонду у зарахуванні такого стажу є протиправною.
Отже, до стажу, який дає право на призначення пенсії державного службовця, підлягають зарахуванню: період з 23.06.1995 по 03.07.2001 – як стаж державної служби (6 років 10 днів); та період з 04.07.2001 по 29.12.2016 – як стаж служби в органах місцевого самоврядування, що зараховується до стажу державної служби (15 років 5 місяців 25 днів). Таким чином, загальний стаж позивача на посадах, що дають право на призначення пенсії державного службовця, становить понад 21 рік, у тому числі станом на 01.05.2016 – понад 20 років.
Враховуючи те, що станом на день набрання чинності Законом № 889-VIII (01.05.2016) позивач мав понад 20 років стажу на посадах, що дають право на призначення пенсії державного службовця, ОСОБА_1 відповідає умовам, передбаченим пунктом 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII, та має право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993.
За вказаних обставин спірне рішення відповідача є протиправним і підлягає скасуванню.
З метою захисту порушеного права позивача суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання відповідача-1 перевести ОСОБА_1 на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, пунктів 10, 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу», з дати звернення із заявою – 28.10.2025, зарахувавши до стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії державного службовця, період з 04.07.2001 по 29.12.2016, та здійснити виплату пенсії з урахуванням раніше виплачених сум.
Суд також зазначає, що у справі, яка розглядається, для прийняття рішення за результатами поданої позивачем заяви за принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області. Тож дії зобов`язального характеру має вчинити саме цей територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, що розглядав заяву позивача про перерахунок пенсії. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 08.02.2024 у справі № 500/1216/23.
У свою чергу вимога позивача про зобов`язання відповідача урахувати Довідки про складові заробітної плати для державного службовця, який до 1 січня 2024 року працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або який працював у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 27.10.2025 № 266 та Довідки про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та яка на дату виходу на пенсію не займала посаду в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, яку було класифіковано, або працювала у державних органах, які не провели класифікацію посад державної служби від 27.10.2025 № 265 є передчасною, оскільки стосуються розміру пенсійних виплат, що ще не обрахований суб`єктом владних повноважень, який наділений такою дискрецією, наслідки який може бути предметом перевірки судом на відповідність критеріям, визначеним у статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а отже така вимога спрямована на майбутнє, через що не підлягає задоволенню з огляду на те, що судовому захисту підлягає тільки порушене право.
До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 12 вересня 2023 року при розгляді справи № 560/8328/22, який в силу приписів частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України та частини 6 статті 13 Закону України “Про судоустрій і статус суддів” враховуються судом при вирішенні спірних правовідносин.
Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) та пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).
Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову.
Відповідно до частин 1, 3 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, враховуючи те, що судом задоволено вимогу немайнового характеру, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-1 на користь позивача слід стягнути сплачений нею при зверненні до суду судовий збір у розмірі 1211 грн 20 коп.
Керуючись ст.ст. 19, 22, 25, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 293, 295 КАС України, суд,-
в и р і ш и в:

адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області № 134950022914 від 05.11.2025 про відмову ОСОБА_1 у переведенні з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області (14099344) перевести ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, пунктів 10, 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу», з дня звернення із заявою – 28.10.2025, зарахувавши до стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії державного службовця, період з 04.07.2001 по 29.12.2016, та здійснити виплату пенсії з урахуванням раніше виплачених сум..
У задоволенні позову решти позовних вимог відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду, з врахуванням гарантій встановлених пунктом 3 Розділу VI «Прикінцевих положень» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Желік О.М.