30.06.2026

Справа №720/959/25
Провадження №2/720/800/25

РІШЕННЯ
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 червня 2026 року Новоселицький районний суд Чернівецької області
в складі  головуючого судді Павлінчука С.С.
з участю секретаря Політнічук Л.В. 

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в місті Новоселиця цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що між  ОСОБА_1 та ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», правонаступником якого є позивач, був укладений кредитний договір, по якому виникла заборгованість у зв`язку із невиконанням відповідачем його умов.
Відповідно до вимог ст.274 ЦПК України справи щодо спорів про стягнення заборгованості розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження.
Ухвалою Новоселицького районного суду було відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін.
Відповідач у встановлений судом п`ятнадцятиденний строк відзив на позов не подала, тож відповідно до положень ч.8 ст.178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак подав клопотання про розгляд справи без його участі, не заперечує щодо заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду справи та не повідомила про причини неявки.
Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши письмові докази вважає, що позовну заяву слід задовільнити з огляду на наступне.
Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин, встановлені судом
Судом встановлено, що 24.09.2024 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 укладено договір про надання кредитної лінії №392136310 із кредитним лімітом у розмірі 17 200 грн на умовах строковості, зворотності, платності (далі – кредит), а клієнт зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним у порядку та на умовах, визначених цим договором (п.2.1 кредитного договору).
Кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором в сумі 17200 грн 24.09.2024 року (що є датою надання кредиту). Другий та решта траншів за договором надаються позичальнику протягом дисконтного періоду кредитування на умовах передбачених цим договором. (п.п.2.3, 2.4 договору).
Згідно п.3.1. позичальнику надається дисконтний період кредитування протягом якого позичальник може отримати черговий транш в межах кредитного ліміту шляхом ініціювання такої операції в особистому кабінеті, а також частково повернути суму кредиту. На момент укладення цього договору строк дисконтного періоду користування складає 30 днів від дати отримання позичальником першого траншу. У випадку надання першого траншу не в день укладення договору строк дії кредитної лінії та строк дисконтного періоду автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення договору про відношення до дати надання першого траншу за договором. 
Для здійснення першої пролонгації дисконтного періоду за цим договором позичальнику необхідно сплатити всі нараховані за перші 30 днів дисконтного періоду проценту у розмірі 3354 грн. Про суму нарахованих процентів, що позичальнику необхідно сплатити для оформлення другої і наступних пролонгації позичальник інформується через особистий кабінет. У разі якщо строк дисконтного періоду дисконтного періоду закінчився позичальник має можливість повернутися в дисконтний період, якщо протягом 30 календарних днів з дати його закінчення здійснить оплату всіх фактично нарахованих на дату повернення процентів та інших нарахувань строк оплати, яки настав (зокрема неустойки). Після поновлення дисконтного періоду його тривалість складає 30 календарних днів та застосовуються умови його пролонгації дисконтного періоду. (п.3.3 договору).
Рекомендована (не обов`язкова) дата дострокового повного повернення всієї суми кредиту за всіма наданими траншами є дата закінчення дисконтного періоду кредитування — 24.10.2024 року, а саме протягом 30 днів від дати отримання першого траншу позичальником. У разі пролонгації чи поновлення дисконтного періоду рекомендована (не обов`язкова) дата дострокового повного повернення всієї суми кредиту зміщується на відповідну дату закінчення дисконтного періоду, визначену за правилами цього договору. (п.7.1 договору).
Згідно п .7.3 договору кінцева дата повернення (виплати) кредиту 24.10.2029 року.
За період від 24.09.2024 по 24.10.2024 (включно) кредитодавець надає позичальнику знижку в розмірі 35% від розміру базової процентної ставки відповідно до чого розрахунок витрат за кредитом може здійснюватися за дисконтною процентною ставкою 0,65% від суми кредиту за кожний день користування ним, що становить 237,25% річних. (п.8.5.1 договору).
Кредитний договір був укладений в електронній формі через офіційний сайт кредитодавця www.moneyveo.ua шляхом його підписання відповідачем із використанням одноразового ідентифікатора «RVXA».
Того ж дня ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» перерахувало на картковий рахунок ОСОБА_1 (платіжна карта з маскою НОМЕР_1 ) кредитні кошти у розмірі 17200 грн, що підтверджується підтвердженням щодо здійснення переказу грошових коштів №7Е11FCCA-18A3-45TF-BF57-4E57408BB5C0. 
26.11.2024 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено Договір факторингу №2МВ-ТП/10, відповідно до умов якого ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» уступило ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №392136310 від 24.09.2024 року, що підтверджується витягом із реєстру прав вимоги.
Із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 22.04.2025 року у відповідача виникла заборгованість за кредитним договором у сумі 42828 грн, яка складається із 17200 грн заборгованості за кредитом, 25628 грн заборгованість за відсотками.
Щодо узгодження сторонами істотних умов кредитного договору
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
За змістом ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Відповідно до ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Договір, який укладений в електронній формі є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).
Відповідно до п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Такі дії сторін у даній справі свідчать про укладення кредитного договору з дотриманням встановленої Законом України «Про електронну комерцію» форми правочину, оскільки він був підписаний відповідачем, за допомогою одноразового ідентифікатора «RVXA”, який він отримав на номер мобільного телефону.
Щодо стягнення заборгованості по тілу кредиту та відсоткам
Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог Закону.
Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст.1049 ЦК України).
Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором №392136310 від 24.09.2024 року, борг ОСОБА_1 по цьому кредитному договору складає 42828 грн, яка складається із 17200 грн заборгованості за кредитом, 25628 грн заборгованість за відсотками.
Розрахунки заборгованості здійснено в межах строку кредитування, визначеного умовами договору, та перевірено судом на відповідність його положенням. Крім цього, під час розгляду справи суд не встановив обставин, які б свідчили про помилковість такого розрахунку.
Таким чином, з відповідача слід стягнути 42828 грн за кредитом, оскільки вказана заборгованість підтверджується наявним розрахунком заборгованості та заявкою про отримання грошових коштів в кредит від 24.09.2024 року.
Висновки за результатами розгляду справи
За таких обставин, суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, доходить до висновку, що позов ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» підлягає задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути прострочену заборгованість за тілом кредиту в сумі 17200 грн та відсоткам в сумі 25628 грн за кредитним договором №392136310 від 24.09.2024.
Розподіл судових витрат
Згідно п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.
Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються, зокрема, із витрат пов`язаних з розглядом справи. Витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
При цьому, у рішенні Конституційного Суду України від 30.09.2009 року N 23-рп/2009 щодо офіційного тлумачення статті 59 Конституції України, яка гарантує право на професійну правничу допомогу, зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.
Разом з тим, у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі N 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі N 922/2685/19 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірність у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Верховний Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Судом встановлено, що 02.12.2024 року між позивачем та адвокатським об`єднанням «Ліга юридичних технологій та інновацій» було укладено договір про надання правничої допомоги №5 та додаткову угоду №342 від 30.12.2024 до вказаного договору.
Згідно акту прийому-передачі наданих послуг від 30.12.2024 року вбачається, що адвокатським об`єднанням «Ліга юридичних технологій та інновацій» було надано ряд послуг з правничої допомоги, загальна вартість виконаних робіт становить 5000 грн.
Від відповідача до суду не надходило заперечень щодо визначеного позивачем розміру витрат на правову допомогу.
З огляду на викладене заявлений розмір витрат на правничу допомогу в сумі 5000 гривень підтверджений належними, достатніми та достовірними доказами.
Враховуючи вищевикладене суд, керуючись принципом співмірності та розумності, реальності адвокатських витрат дійшов висновку про наявність підстав для стягнення із відповідача на користь ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» 5000 гривень витрат на правничу допомогу.
Окрім того, при подачі позову ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» сплатило судовий збір у розмірі 2422,40 гривень, які відповідно до вимог ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Таким чином, загальний розмір понесених позивачем судових витрат складає 7422,40 гривні (2422,4 гривень + 5000 гривень), які мають бути стягнуті із відповідача.
На підставі ст.ст. 3, 15, 512, 514, 516, 525, 526, 530, 549, 610, 611, 1049, 1050 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 274, 280, 281 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Позов задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , яка проживає АДРЕСА_1 на користь ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», код ЄДР:39700642, юридична адреса: вул.Жабинського,13 м.Чернігів заборгованість за кредитним договором №392136310 від 24.09.2024 року в розмірі 42828 грн та судові витрати у сумі 7422,40 грн.
Рішення може бути оскаржено позивачем до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.
Відповідач може подати до Новоселицького районного суду заяву про перегляд заочного рішення на протязі 30 календарних днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків встановлених ЦПК України не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя:       Сергій ПАВЛІНЧУК