УХВАЛА

19 травня 2026 року 
м. Київ

справа №120/9362/25
адміністративне провадження № К/990/13447/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Кашпур О.В.,
суддів - Соколова В.М., Уханенка С.А.,
перевірив касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02 лютого 2026 року у справі №120/9362/25 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,
У С Т А Н О В И В :
ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 24 листопада 2025 року позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не проведення ОСОБА_2 перерахунку та виплати грошового забезпечення, в тому числі одноразових додаткових видів грошового забезпечення з 20 січня 2020 року по 19 травня 2023 року, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року, 01 січня 2021 року, 01 січня 2022 року, 01 січня 2023 року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками постанови №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".
Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_2 грошове забезпечення, в тому числі одноразові додаткові види грошового забезпечення з 20 січня 2020 року по 19 травня 2023 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" виходячи з розміру посадового окладу та окладу за військове звання визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року, 01 січня 2021 року, 01 січня 2022 року, 01 січня 2023 року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30 серпня 2017 року "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".
В іншій частині позову відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідачем подано до суду апеляційну скаргу.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 02 лютого 2026 року визнано неповажними причини пропуску військовою частиною НОМЕР_1 строку на апеляційне оскарження рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 24 листопада 2025 року. Відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 24 листопада 2025 року, у справі №120/9362/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.
Ухвалою Верховного Суду від 23 березня 2026 року відмовлено військовій частині НОМЕР_1 у задоволенні клопотання про продовження процесуального строку. Касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02 лютого 2026 року у справі №120/9362/25 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії - повернуто особі, яка її подала.
25 березня 2026 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» повторно надійшла касаційна скарга військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02 лютого 2026 року у справі №120/9362/25. Скаржник просить скасувати оскаржуване судове рішення та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
Ухвалою Верховного Суду від 30 березня 2026 року поновлено військовій частині НОМЕР_1 строк на касаційне оскарження ухвали Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02 лютого 2026 року у справі №120/9362/25, касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02 лютого 2026 року у справі №120/9362/25 залишено без руху та надано скаржнику 10-денний строк для усунення недоліків касаційної скарги шляхом надання до суду касаційної інстанції документа про сплату судового збору в розмірі 2662,24 грн.
07 квітня 2026 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» надійшла заява військової частини НОМЕР_1 про продовження процесуального строку, в якій скаржник просить продовжити строк для усунення недоліку касаційної скарги посилаючись на те, що відсутні кошторисні призначення для сплати судового збору та всі фінансові ресурси йдуть на забезпечення потреб оборони.
Проаналізувавши подану заяву скаржника про продовження строку для усунення недоліків, Суд дійшов таких висновків.
Згідно з частиною другою статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
Продовженням строку є надання нового строку на вчинення процесуальної дії, яка не була вчинена у встановлений судом строк.
Отже, КАС України визначено максимально можливу тривалість строку (десять днів з дня вручення ухвали), який встановлюється судом для усунення недоліків касаційної скарги. Цей строк, який за своєю суттю є процесуальним, може бути продовжений судом з власної ініціативи або за заявою учасника справи.
У той же час, продовження процесуального строку є правом, а не обов`язком, суду і повинно здійснюватися за наявності для цього обґрунтованих підстав.
Також, слід врахувати, що умовою продовження строку усунення недоліків касаційної скарги є наявність достатніх доказів того, що після такого продовження строку відпадуть обставини, які перешкоджають виконанню ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху.
Відповідно до частини третьої статті 2 КАС України одним із принципів адміністративного судочинства є рівність усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом.
Частина друга статті 44 КАС України покладає на учасників справи обов`язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Для здійснення судом належної оцінки та перевірки доводів, наведених заявником в клопотанні про продовження строку для усунення недоліку касаційної скарги, такі доводи повинні бути підтверджені відповідними письмовими документами або іншими доказами, з яких достовірно можна встановити існування обставин, зазначених у заяві.
Відповідач, маючи однаковий обсяг процесуальних прав і обов`язків поряд з іншими учасниками справи, діє як суб`єкт владних повноважень та є бюджетною установою, що фінансується з Державного бюджету України, а тому обмежене її фінансування, зокрема, в частині видатків, передбачених на сплату судового збору, не є підставою для продовження строку для усунення недоліків.
Таким чином, особа, яка звертається до суду касаційної інстанції, повинна дотримуватися вимог процесуального закону стосовно форми і змісту касаційної скарги щодо сплати судового збору за подання касаційної скарги та вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання такого обов`язку.
Наведені доводи не містять безсумнівних відомостей про час і обсяг очікуваних надходжень на рахунок скаржника, призначених для сплати судового збору, й жодним чином не підтверджують виникнення у нього можливості сплатити такий збір упродовж нового строку.
З урахуванням того, що ухвалою Верховного Суду від 23 березня 2026 року вже було відмовлено у продовженні процесуального строку та повернуто касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 , а станом на час повторного звернення скаржником так і не сплачено судовий збір за подання касаційної скарги на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02 лютого 2026 року, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення поданої заяви.
Таким чином, станом на 19 травня 2026 року вимоги ухвали Верховного Суду від 30 березня 2026 року скаржником не виконано.
Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Згідно із пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Враховуючи викладене, касаційна скарга підлягає поверненню, оскільки скаржником не усунуто недоліки касаційної скарги, встановлені в ухвалі про залишення касаційної скарги без руху від 30 березня 2026 року.
Керуючись статтями 169, 332 КАС України, Суд
У Х В А Л И В :
Відмовити військовій частині НОМЕР_1 у задоволені заяви про продовження строку для усунення недоліків.
Касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02 лютого 2026 року у справі №120/9362/25 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії - повернути особі, яка її подала.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Копію ухвали направити скаржнику та іншим учасникам справи за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний кабінет» (у разі його відсутності - засобами поштового зв`язку), а касаційну скаргу та додані до неї матеріали - у спосіб їхнього надсилання до суду адресатом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.В. Кашпур

Судді: В.М. Соколов

С.А. Уханенко