Справа № 541/1318/26
Номер провадження3/541/332/2026

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2026 року м. Миргород

Суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Городівський О.А., розглянувши матеріали, які надійшли з Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючої, РНОКПП – НОМЕР_1 ,
за ч. 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
встановив:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 11 квітня 2026 року серії ВАД №995862, 11 квітня 2026 року близько 09 год. 00 хв. Гр. ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 , повторно на протязі року ухилялася від виконування передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя дітям ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5 , а саме в будинку повна антисанітарія, брудно, діти брудні, речі на дітях брудна та одягнуті не по розміру, постіль брудна, неприємний запах в будинку, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 184 КУпАП.
В судове засідання, яке призначено на 10 годину 45 хвилин 15.05.2026 ОСОБА_1 не з`явилася. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Поважних причин неявки суду не повідомляла. Тому суд вважає за можливе провести розгляд справи без особистої участі порушниці.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.
Частина 2 статті 184 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року, №2402-III, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.
Крім того, обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини закріплені у ст. 150 Сімейного кодексу України, згідно якої батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.
Відповідно до ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Вина ОСОБА_1 повністю і об`єктивно підтверджується відомостями, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення від 11 квітня 2026 року серії ВАД №995862 (а.с. 1), копією заяви про подію від 11.04.2026 р. (а.с. 2), письмовими поясненнями ОСОБА_6 від 11.04.2026 р. (а.с.3), копією свідоцтва про народження ОСОБА_2 серії НОМЕР_2 від 04.12.2015 (а.с. 5), копією свідоцтва про народження ОСОБА_3 серії НОМЕР_3 від 18.06.2024 (а.с. 6), копією свідоцтва про народження ОСОБА_4 серії НОМЕР_4 від 07.05.2021 (а.с. 7), копією свідоцтва про народження ОСОБА_5 серії НОМЕР_5 від 10.03.2023 (а.с. 8), світлинами зробленими на місці події (а.с. 9-12), копією постанови Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 23.02.2026 (а.с. 13) та іншими матеріалами справи в їх сукупності.
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушниці, вважаю, що ОСОБА_1 слід піддати адміністративному стягненню у виді мінімального штрафу у межах санкції ч. 2 ст. 184 КУпАП, оскільки це стягнення за встановлених обставин є необхідним і достатнім для перевиховання правопорушниці та попередження вчиненню нових подібних правопорушень.
Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності стягується судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на момент винесення постанови становить 665 гривень 60 копійок.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 184, 283-285, 289, 291, 294 КУпАП, суд, -
постановив:
Визнати ОСОБА_1 ,   ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП та піддати її адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) гривень на користь держави, н/р (IBAN) UA 0589 9998 0314 0805 4200 0016 305, назва отримувача коштів - ГУК у Полт.обл/Миргород р-н/21081100, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37959255, код класифікації доходів бюджету 21081100, банк одержувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок (призначення платежу 22030106 Судовий збір; 26436309 (5), П.І.Б платника, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, н/р (IBAN) UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету 22030106, код ЄДРПОУ суду 26436309).
Відповідно до положень ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Згідно з ч. 2 ст. 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
Строк пред`явлення до виконання протягом трьох місяців, з наступного дня після набрання постановою законної сили або закінчення строку, встановленого у разі відстрочки або розстрочки виконання постанови.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Полтавського апеляційного суду області шляхом подання апеляційної скарги через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку на оскарження.

Суддя Миргородського
міськрайонного суду О. А. Городівський