Справа № 569/11207/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

04 червня 2026 року м. Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області 
в складі головуючого судді Галінської В.В.
при секретарі Музичук В.В.
учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 
відповідач – ІНФОРМАЦІЯ_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні порядку спрощеного позовного провадження адміністративний позов  ОСОБА_1  до  ІНФОРМАЦІЯ_2  про скасування постанови за справою про адмінправопорушення за ч. 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення,- 
В С Т А Н О В И В :
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним вище позовом, в якому просить скасувати постанову №4/926 від про накладенння адміністративного штрафу відповідно до ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення від 11.04.2026 року ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно ОСОБА_1 та закрити справу про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю складу адмінстративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .
В обґрунтування позову посилається на те, що 23.04.2026 року ОСОБА_1 було отримано постанову ІНФОРМАЦІЯ_2 про накладання штрафу відповідно до ч. 3 ст. 2101 Кодексу України про адміністративні правопорушення №4/926 від 11.04.2026 року.
Вказаною постановою №4/926 від 11.04.2026 року по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000,00 гривень.
Слід відмітити, що про дану постанову №4/926 від 11.04.2026 року ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 стало відомо лише 23.04.2026 року після отримання її листом.
Проте, подати дану скаргу до суду у встановлений законом строк ОСОБА_1 не зміг, так як дізнався про неї лише 23.04.2026 року (після пропуску встановлених строків на оскарження).
З зазначеною постановою у №4/926 від 11.04.2026 року ОСОБА_1 не погоджується вважає її такою що винесена з порушенням норм як матеріального так і процесуального права України, відповідно до наступного:По-перше, ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження медичного огляду військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_4 11.04.2026 року. 06.04.2026 року ОСОБА_1 представниками патрульної поліції був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_5 , де він пояснив, що з 2023 року по даний час перебуває на замісній підтримуючій терапії, яка передбачає використання препарату метадону гідрохлорид (methadone hydrochloride), який є синтетичним препаратом опійної групи. Вживання якого супроводжується відсутністю реакції на зовнішні подразники, вираженою сонливістю та загальмованістю, м`язовими судомами. Більш того з 2020 -2024 роки він перебуває на лікуванні та реабілітації в медичних та реабілітаційних закладах, що позбавляє його можливості вільного пересування. Оглянувши його документи, представник ІНФОРМАЦІЯ_5 повідомили, що на його адресу буде надіслано направлення на проходження ВЛК, в якому буде вказано час проходження ним військово- лікарської комісії. Післячого його відпустили. Проте, жодних направлень на проходження військово-лікарської комісії він не отримав по цей час.
Під час вручення направлення резервістам та військовозобов`язаним під особистий підпис доводяться вимоги законодавства щодо відповідальності громадян за ухилення від військової служби під час мобілізації, у тому числі за ухилення від проходження медичного огляду за направленням районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, та строк завершення медичного огляду.
Згідно пункту 78 Порядку № 560 контроль за направленням та проходженням резервістами та військовозобов`язаними військово- лікарської комісії покладається на керівника територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Таким чином, вбачається, що процедурі проходження особою медичного огляду передує видача уповноваженою особою направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду за формою, згідно з додатком 11 Порядку № 560, яке реєструється в журналі реєстрації направлень на військово- лікарську комісію за формою, згідно з додатком 12 Порядку № 560.
Зі змісту наведених вище положень законодавства висновується, що військовозобов`язані та резервісти, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, за рішенням керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби за відповідним направлення, яке має бути їм видане.
Всупереч вказаним нормам направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду ОСОБА_1 не видавалось.
За таких обставин, особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 3 статтті 210-1 КУпАП за ухилення від проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки лише у разі, якщо вона з дотриманням вимог Положення N 402 була належним чином направлена на проходження такого огляду і їй було забезпечено можливість подати медичні документи щодо стану свого здоров`я.
По-друге, ІНФОРМАЦІЯ_6 було порушено процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності та забезпечення її прав на об`єктивний та справедливий розгляд справи.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.
Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень.
Обов`язок повідомити особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.
Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення.
Проте,ОСОБА_1 не був повідомлений про розгляд справи про адміністративне правопорушення як і не був присутній під час розгляду даної справи, що позбавило його можливості висловлення заперечень, надання доказів, захисту тощо.
Тобто, розгляд адміністративних справ за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, санкція якої передбачає накладення штрафу у розмірі від 17000 грн до 25500 грн. що є значним розміром, повинен відбуватися з дотриманням усіх гарантій для особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, як для особи, яка притягується за вчинення кримінального правопорушення. У контексті цього обов`язку, забезпечуючи право на справедливий розгляд справи, особа повинна бути негайно і детально поінформована про характер та причини порушень, мати час та можливість для підготовки до захисту, бути присутньою при розгляді своєї справи та захищати себе особисто чи користуватися юридичною допомогою захисника. Забезпечуючи особі право на захист, у протоколі повинна бути викладена суть адміністративного правопорушення, зазначені конкретні приписи нормативно-правових актів, які були порушені особою, з метою належної підготовки її до захисту. Саме цей обсяг правовідносин та їх кваліфікація (визначення конкретних приписів нормативно-правових актів, які були порушені) повинні бути об`єктом дослідження та перевірки уповноваженою особою під час винесення постанови на підставі протоколу та долучених до нього доказів.
Обов`язок повідомити особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.
Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді повноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення.
Процедурні порушення, зокрема, такі як розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка не повідомлялася про розгляд справи, є безумовною підставою для скасування постанови про притягнення такої особи до відповідальності.
У данному випадку позивача позбавлено прав, передбачених Конституцією України та ст. 268 КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, скористатися професійною правничою допомогою.
По-третє,відповідно до ч. 2 ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.
Постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності є офіційним документом, рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому, поміж іншого, має бути чітко зазначено опис обставин, установлених при розгляді справ та посилання на норму закону, який передбачає відповідальність за вказане адміністративне правопорушення.
Недотримання відповідачем приписів законодавства України про адміністративні правопорушення тягне недоведеність з боку суб`єкта владних повноважень правомірності оскаржуваної у цій справі постанови та є підставою для її скасування.
Необхідно наголосити, що оскаржувана постанова №4/926 від 11.04.2026 року не містить в собі повної інформації щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (місця народження, сімейного стану, місця роботи, чи має на утриманні неповнолітніх осіб або осіб похилого віку, чи притягувався раніше до адміністративної відповідальності, як характеризується за місцем проживання, тощо.
Більш того, оскаржувана постанова у своїй резолютивній частині не містить рішення начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Більш того, незважаючи на те, що вступна та описовачастинаоскаржуваної постанови ОСОБА_2 , в резолютивній частині зазначено про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина ПишнякаЮрія Руслановича, що свідчить про те, що вина ОСОБА_1 не встановлена та не визнана посадовою особою.
Враховуючи викладене вище, ОСОБА_1 , вважає, що при винесенні оскаржуваної постанови Відповідачем односторонньо, неповно та необ`єктивно з`ясовано обставин справи про адміністративне правопорушення, а відтак оскаржувана постанова прийнята з порушенням вимог чинного законодавства.
В зв`язку з чим Позивач змушений вернутися до Рівненського міського суду Рівненської області з даним позовом.
Ухвалою суду від 08 травня 2026 року вище вказану адміністративну справу прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
15 травня 2026 року представником відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 подано до суду відзив, у якому він зазначив, що 12 травня 2026 року до ІНФОРМАЦІЯ_5 надійшла ухвала Рівненського міського суду Рівненської області від 08.05.2026 про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, про що свідчить відбиток на ухвалі суду.
Ознайомившись із змістом та вимогами адміністративного позову вважаємо, що пред`явлений позов є таким що не підлягає до задоволення з наступних підстав.
У відповідності до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У зв`язкуізвійськовоюагресією російської федерації проти України Указом Президента № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб, який було продовжено, востаннє 28 жовтня 2024 року Указом Президента №741/2024 з 05 години 30 хвилин 09 листопада 2024 року строком на 90 діб.
Пунктом 3 Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року визначено, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб у межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».
Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, що також передбачено ч.1 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
У відповідності до частини 1 статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» № 389-VIII від 12.05.2015 в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану, зокрема встановлювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів.
При цьому, Указом Президента України № 65/2022 від 24.02.2022 року (Указ затверджено Законом України № 2105-ІХ від 03.03.2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію»), у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, оголошено загальну мобілізацію та постановлено здійснити призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України здійснити в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами. Строк проведення загальної мобілізації неодноразово продовжувався згідно з Указами Президента .
Законом України «Про мобілізаційнупідготовку та мобілізацію» визначено комплекс заходів щодо здійснення мобілізаційної підготовки Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань. Змістом мобілізаційної підготовки є: створення мобілізаційного резерву, підготовка та накопичення військово-навчених людських ресурсів призовників, військовозобов`язаних та резервістів для комплектування посад, передбачених штатами воєнного часу.
Відповідно до ст. 22 Закону України ''Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію'' громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду та виконувати інші обов`язки передбачені законодавством.
Відповідно до положень Пункту 23 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560 (Далі - Порядок)Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форми власності), визнаються:перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк;смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).
Відповідно до пункту 24 У разі неприбуття у строк, визначений у повістці, громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше ніж протягом трьох днів від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ), повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ) або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.
Відповідно до положень пунктів 30-303 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №560 від 16.05.2024 повістка може формуватися за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістівабо оформлюватися на бланку, який заповнюється представником районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
У разі формування повістки за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу накладає на повістку кваліфікований електронний підпис у день її формування.
Реєстраційний номер повістки фіксується в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Для оповіщення військово зобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України чи СБУ бланк повістки оформляється зазначеними органами. Порядок оформлення повісток, їх підпис та реєстрація визначаються розвідувальними органами України, СБУ.
Кожна повістка, сформована за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, містить унікальний електронний ідентифікатор у вигляді QR-коду (далі - QR-код).
QR-код містить інформацію, зазначену в пункті 29 цього Порядку, а також реєстраційний номер поштового відправлення у разі відправлення повістки засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням.
Повістка, сформована за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, може бути роздрукована. У такому разі її паперова форма повинна містити придатний для зчитування QR-код з відповідною інформацією.
Повістки, сформовані за допомогоюЄдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, можуть: централізовано друкуватися і надсилатися військовозобов`язаним та резервістам засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення; друкуватися та вручатися військовозобов`язаним та резервістам під час оповіщення у роздрукованому вигляді.
У разі надсилання повістки, сформованої за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення, на такому відправленні повинні зазначатися штриховий кодовий ідентифікатор оператора поштового зв`язку, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності), адресагромадянина, якому надсилається повістка.
В описі вкладення зазначається інформація про найменування поштового відправлення, власне ім`я та по батькові (за наявності), адреса громадянина, якому надсилається поштове відправлення, найменування вкладення із кількістю аркушів, власне ім`я та прізвище керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу, інформація про дату накладення кваліфікованого електронного підпису.
Відповідно до положень пункту 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №560 від 16.05.2024 належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є: у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки; у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.
Позивач перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 , в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів відсутня довідка про проходження військово-лікарської комісії з метою визначення придатності для проходження військової служби під час мобілізації.
Позивач порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, оскільки під час особливого періоду не пройшов медичний огляд для визначення придатності до військової служби в особливий період.
Також, позивачу за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів було сформовано повістку № 1744026, яку надіслано на його адресу засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення, та за якою Позивач повинен був прибути до ІНФОРМАЦІЯ_5 на 09 год. 00 хв. 18.01.2025 (копія повістки додана). Однак Позивач за вищезазначеною повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_5 не прибув та про причини неприбуття не повідомив.
Також абзацом 3 частини 1 статті 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" передбачено, що громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.
Відповідно до ч. 10 ст. 1 ЗУ "Про військовий обов`язок і військову службу" громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісій з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Відповідно до положень Закону України Про внесення змін до пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Такі громадяни зобов`язані самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані та резервісти Служби безпеки України до Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів України до відповідного підрозділу розвідувальних органів України) або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду.
Однак, позивачем було проігноровано вимогу щодо проходження військово-лікарської комісії.
Варто зазначити, що згідно витягу з алфавітної книги ОСОБА_1 був знятий з військового обліку згідно зі статтею 13-б Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402, ОСОБА_1 був визнаний непридатним до військової служби в мирний час та обмежено придатним у воєнний час, у зв`язку з чим його було знято з військового обліку.
Відповідно до положень пункту 56 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, що затверджена Постановою Кабінету Міністрів України №1487 Національна поліція за зверненням районних (міських) територіальних центрів комплектуваннята соціальної підтримки, органів СБУ та розвідувальних органів (яке має містити прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності), адресу задекларованого/ зареєстрованого місця проживання (перебування), дату народження, інші дані (за наявності), передбачені статтею 7 Закону України “Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів”, підставу (порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку; порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію), унікальний вихідний номер та кваліфікований електронний підпис уповноваженої особи), надісланим у вигляді набору даних шляхом електронної інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром призовників, військовозобов`язаних та резервістів та єдиною інформаційною системою МВС, здійснює адміністративне затримання та доставлення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210,210-1 Кодексу України про адміністративніправопорушення, до найближчого районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ. У разі відсутності технічної можливості передачі даних такі звернення надсилаються в паперовій формі (додаток 20);
В зв`язку з не проходженням Позивачем військово-лікарської комісії, ІНФОРМАЦІЯ_4 , шляхом електронної інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром призовників, військовозобов`язаних та резервістів та єдиною інформаційною системою МВС було автоматично сформовано звернення від26.03.2026 з приміткою «Не проходження (відмова від проходження військово-лікарської комісії) до Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області щодо доставки Позивача до ІНФОРМАЦІЯ_5 в зв`язку із фактичним вчиненням ним адміністративного правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП.
06.04.2026 працівниками поліції позивача було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_5 для складання протоколу про вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Статтею 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено поняття особливого періоду: особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.
Відповідно до ст. 38 КУпАП Адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення,але не пізніше одного року з дня його вчинення
Бездіяльність Позивача була виявлена ІНФОРМАЦІЯ_4 саме під час дії особливого періоду, під час доставки Позивача 06.04.2026 до ІНФОРМАЦІЯ_5 . Звертають увагу суду на те, що Позивач не прибув добровільно до ІНФОРМАЦІЯ_5 для усунення порушень правил військового обліку (проходження військово-лікарської комісії), що свідчить про відсутність у діях Позивача бажання виконувати вимоги норм чинного законодавства, а був доставлений органами поліції.
06.04.2026 року відносно позивача складено протокол про адміністративне правопорушення №4/926 за ч. 3 ст.210-1 КУпАП.
Розгляд адміністративної справи призначено на 10 год. 00 хв. 10.04.2026 в приміщення ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_1 , про що Позивач був ознайомлений підпідпис у протоколі, копію протоколу отримавпідпідпис.
Розглядсправи про адміністративне правопорушення відбувся 10.04.2026 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення № 4/926 ОСОБА_1 повідомив, що наміру проходити військово-лікарську комісію не має, про обов`язок проходження та відповідальність за відмову від проходження попереджений, крім того, у відповідності до копії листка призначень форма № 129-11/ о від 22.03.2026 отримує лікування в амбулаторних умовах замісної підтримувальної терапії та має помірні порушення функцій організму внаслідок вживання наркотичних речовин.
Позивач був повідомлений про результати розгляду справи, однак від отримування постанови позивач відмовився.
В наслідок чого, супровідним листом від 14.04.2026 № 1/4001 ІНФОРМАЦІЯ_4 було надіслано за належим адресом місця проживання Позивача постанову від 11.04.2026 № 4/926.
Щодо формальних недоліків оскаржуваної постанови, на основі яких Позивач дійшов висновку про наявність підстав про її скасування, зазначаємо, що окремі недоліки оформлення постанови про адміністративне правопорушення не можуть бути самостійною підставою для визнання протиправним такого рішення за умови, якщо Позивачем вчинено адміністративне правопорушення, оскільки при розгляді спорів перевага надається змісту документа порівняно з його зовнішньою формою.
Верховний Суд наголосив, що, у відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.
Таким чином, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення».
Зазначене вище вказує на порушення Позивачем Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (постанова Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487).
Враховуючи вище викладене, вважають, що постанова від 11.04.2026№ 4/926 про адміністративне порушення передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП стосовно Позивача винесена у відповідності до вимог чинного законодавства, а позов безпідставним і таким що не підлягає розгляду.
Ухвалою Рівненського міського суду від 18 травня 2026 року здійснено перехід від розгляду адміністративної справи за позовом  ОСОБА_1  до  ІНФОРМАЦІЯ_2  про скасування постанови за справою про адмін. правопорушення за ч. 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін до розгляду справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін;
Призначити судове засідання для розгляду справи по суті на 10 год. 30 хв. 29 травня 2026 року в приміщенні Рівнеського міського суду Рівненської області за адресою: м. Рівне, вул. Шкільна, 1, зал судових засідань № 5.
Позивач в судове засіданняне з`явився, його представник адвокат Романчук І.І. позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.
Представник відповідача Шилан О.С. в судовому засіданні просив відмовити в задоволені позовних вимог, підтримав поданий до суду відзив.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, виходячи з наступнихпідстав.
З матеріалів справи вбачається, що постановою №4/926 ТВО начальника Рівненського ОМТЦКСП С.Тернового в справі про адміністративне правопорушення від 11 квітня 2026 року, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. за ч.3 ст. 210-1 КУпАП України за порушення абзацу 3 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та норми Закону України Про внесення змін до пункту 2 розділу 11 «Прикінцеві положення «Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист», а саме не пройшов медичний огляд військово-лікарської комісії до 05.06.2025.
Позивачу за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів було сформовано повістку № 1744026, яку надіслано на його адресу засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення, та за якою Позивач повинен був прибути до ІНФОРМАЦІЯ_5 на 09 год. 00 хв. 18.01.2025 (копія повістки додана). Однак Позивач за вищезазначеною повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_5 не прибув та про причини неприбуття не повідомив.
Згідно витягу з алфавітної книги ОСОБА_1 був знятий з військового обліку згідно зі статтею 13-б Розкладухвороб, станів та фізичнихвад, що визначають ступінь придатності до військової служби, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402, ОСОБА_1 був визнаний непридатним до військової служби в мирний час та обмежено придатним у воєнний час, у зв`язку з чим його було знято з військового обліку.
Разом з тим, 07.11.2025 року було винесено протокол № 4/926 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , який порушив абз.3 ч.1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та норми Закону України Про внесення змін до пункту 2 розділу II«Прикінцеві та перехідні положення`Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист», а саме, не пройшов медичний огляд військово-лікарської комісії 5 червня 2025 року, маючи статус «обмежено придатного до військової служби. Правопорушення вчинено підчас дії особливого періоду.
Щодо порушення процедури розгляду адміністративної справи та порушення його права на захист, то слід зауважити, що з наданого сторонами протоколу про адміністративне правопорушення № 4/926 від 06.04.2026 року слідує, що ОСОБА_1 був присутній при його складанні, отримав другий примірник протоколу про адміністративне правопорушення, останньому роз`яснено положення ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП та повідомлено, що розгляд справи відбудеться об 10.00 год 10.04.2026 року у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою АДРЕСА_2 , каб. №17.
Відповідно до абз. 5 ч. 1 ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993р.№ 3543-XII особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.
Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014 року, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 р. №303/2014 «Про часткову мобілізацію».
24.02.2022 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні №2102-ІХ», яким затверджено Указ Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. Строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався відповідними Указами Президента України та діє на теперішній час.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок та військову службу» від 25.03.1992 р. №2232-ХІІ.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Відповідно до абз. 4 ч. 10 ст.1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно.
Частина 10 ст.1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» викладена в редакції Закону України №3633-ІХ від 11.04.2024, який набув чинності 18.05.2024. Статтею 210-1 КУпАП передбачено відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Відповідно до ч. 3 ст.210-1 КУпАП вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку»,ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» було викладено у новій редакції, згідно якої військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнитисвої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.
Відтак, у позивача ОСОБА_1 виник обов`язок уточнити персональні дані до 05 червня 2025 року, однак позивач у жодний законодавчо передбачений спосіб не уточнив персональні дані, тобто порушив законодавство про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Згідно з ч. 7ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210,210-1 КУпАП, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.
Відповідно до ч.1 ст.38 КУпАП встановлено, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначених у частинах дев`ятій і десятій цієї статті, та за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).
Частина 9 ст.38 КУпАП, зокрема, приписує, що адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.
При цьому триваючим вважається правопорушення, яке починається з будь-якої протиправної дії чи бездіяльності, коли винна особа не виконує конкретний покладений на неї обов`язок або виконує його неповністю чи неналежним чином, а потім така бездіяльність триває протягом певного проміжку часу до моменту виконання установлених обов`язків або виявлення правопорушення.
Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 21.02.2024 у справі
№160/17189/21.
За правилами ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази - не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Згідно із ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Разом з тим, виходячи із положень ч. 2 ст. 77 КАС України та закріпленого в ч. 4 ст. 129 Конституції України принципу змагальності і рівності сторін у судочинстві, обов`язок доказування законності застосування адміністративного стягнення при розгляді скарги громадянина в суді покладається на орган (посадову особу), яким винесено оскаржувану постанову.
Отже, в період з 04.05.2024 року до 05.06.2025 року у позивача, якого було визнано обмежено придатним до військової служби у воєнний час до набрання чинності вищевказаним Законом, виник обов`язок повторно пройти медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби.
Доказів того, що позивач самостійно звертався до ТЦК та СП або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду в період з 04.05.2024 до 05.06.2025 і пройшов медичний огляд до 05.06.2025, позивачем не надано та ця обставина останнім не заперечується.
Суд також погоджується із твердженням відповідача про те, що з 04.05.2024р. по 05.06.2025р. позивачем не було можливості пройти ВЛК є безпідставним, докази того, що позивач весь цей час перебував на стаціонарному лікуванні відсутні, тому очевидно мав можливість виконати свій обов`язок вчасно.
Виходячи з встановлених обставин справи, суд вважає, що позивач не надав належних та допустимих доказів щодо поважності причини непроходження медичного огляду в період з 04.05.2024 року до 05.06.2025 року, що є свідченням наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.
Враховуючи, що дії відповідача були правомірними, а оскаржувана постанова є законною та не підлягає скасуванню, позов не підлягає задоволенню.
Згідно ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).
Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Суд вважає причини пропуску позивачем строку звернення до суду, які зазначені в позові, поважними, оскільки оскаржуване рішення позивач отримав 23 квітня 2026 року, а позов подано 01 травня 2026 року, тому клопотання про поновлення строку звернення до суду слід задовольнити та поновити ОСОБА_1 пропущений строк звернення до суду.
Розподіл судових витрат суд проводить відповідно до положень ст. 139 КАС України. Зважаючи, що в задоволенні позову відмовлено судові витрати у вигляді судового збору, понесені позивачем, залишаються за ним.
На підставі ч. 3 ст.210, ч. 3 ст. 210-1, п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП, керуючись ст.77,78,90 КАС України, -
ВИРІШИВ:
Поновити ОСОБА_1 пропущений строк звернення до суду з позовом.
В задоволені позову ОСОБА_1 до про скасування постанови № 4/426 від 11.04.2026 року про накладення адміністративного стягнення - відмовити.
Судові витрати залишити за позивачем.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Учасники справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , місце проживання: АДРЕСА_3 ;РНОКПП НОМЕР_1 
Відповідач:ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 
Суддя -