Справа № 302/639/26 
Провадження № 2/302/424/26 

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2026 року селище Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області у складі головуючого судді Готри В.Ю., з участю секретаря судового засідання Сити Л. М., розглянувши у  відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представниця – адвокатка Гренджа Вікторія Юріївна, до Пилипецької сільської ради Хустського району Закарпатської області, Хустської районної державної (військової) адміністрації Закарпатської області,третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Головне управління Держгеокадастру в Закарпатській області в особі Хустського відділу, про визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування за заповітом,

у с т а н о в и в:

У травні 2026 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представниця – адвокатка Гренджа В. Ю., звернулася до суду з позовом до Пилипецької сільської ради Хустського району Закарпатської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Головне управління Держгеокадастру в Закарпатській області в особі Хустського відділу, про визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування за заповітом.
Позов обґрунтувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 померла її мати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . 
Зазначала, щоза життя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 залишили на користь неї заповітні розпорядження за № 13 та № 14, які посвідчені секретарем Пилипецької сільської ради Міжгірського району Закарпатської області Русин Г. В., згідно з яких кожен із батьків, розпорядилися після їх смерті передати їй житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться у АДРЕСА_1 , земельну ділянку площею 0,60 га та земельну ділянку частку (пай) розміром 1,43 га. Ці заповіти не було змінено чи скасовано, що підтверджується витягами зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 82619444 від 22.09.2025, № 82619708 від 22.09.2025 та за № 82619380 від 22.09.2025. 
Зазначала, що її батько ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був зареєстрований та постійно мешкав у АДРЕСА_1 і разом із ним на момент його смерті проживали та були зареєстровані: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - його жінка та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 - його син, що підтверджується довідкою за № 505 від 07.08.2025, виданої виконавчим комітетом Пилипецької сільської ради Хустського району Закарпатської області.
Указувала і на те, що її мати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , була зареєстрована та постійно мешканкала у АДРЕСА_1 і разом із нею на момент її смерті проживав та був зареєстрований ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 - її син, що підтверджується довідкою за № 506 від 07.08.2025, виданої виконавчим комітетом Пилипецької сільської ради Хустського району Закарпатської області. 
Її брат ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії НОМЕР_1 .
 
Зауважувала, що померлий ОСОБА_4 за життя не був одружений та не мав дітей, був зареєстрований і постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 та на час смерті проживав один, що підтверджується довідкою за № 507 від 07.08.2025, виданої виконавчим комітетом Пилипецької сільської ради Хустського району Закарпатської області.
 
Покликалася на те, що рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 31.10.2025 у справі № 302/1438/25 їй було визначено додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини як спадкоємицею за заповітом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Як наслідок, вона прийняла спадщину за заповітом до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_2 шляхом подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини.
 
Згідно з інформаційного листа ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області за № 723/225-25-0.36,3 від 24.09.2025, наданого на її запит, то за наявною у відділі інформацією за ОСОБА_2 , який проживав у селі Розтока Міжгірського району Закарпатської області по бувшому КСГП «Шипіт» значиться сертифікат на право на земельну частку (пай), який складає 1,43 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).
У квітні 2026 року вона звернулася до державного нотаріуса Хустської державної нотаріальної контори Турчин В. Ф. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , однак листом від 30.04.2026 за № 196/0116 державний нотаріус Турчин В. Ф. відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , а саме на земельну частку (пай) площею 1,43 умовних кадастрових гектара з підстав відсутності оригіналу документа, що підтверджує право на земельну частку (пай), а саме сертифіката ЗК № 0096104.
Посилаючись на наведені вище обставини просила суд визнати за нею у порядку спадкування за заповітом до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_2 право на земельну частку (пай) у майні колективного сільськогосподарського підприємства «Шипіт» площею 1,43 в умовних кадастрових гектарах, згідно з сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЗК № 0096104, виданого на підставі розпорядження Міжгірської районної державної адміністрації Закарпатської області від 26.06.1997 № 468.

Ухвалою судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 19.05.2026 відкрито провадження у цій справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 16.06.2026.
Ухвалою судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 27.05.2026 залучено до участі в цій справі в якості співвідповідача Хустську районну державну (військову) адміністрацію Закарпатської області. 
Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 16.06.2026 закрито підготовче провадження у цій справі та призначено її до розгляду по суті. 
Своїм правом подати відзив на позовну заяву відповідачіне скористалися.
Письмових пояснень щодо позову від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області в особі Хустського відділу до суду не надходило.
У судове засідання позивачка ОСОБА_1 та її представниця - адвокатка Гренджа В. Ю. не з`явилися повторно, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, проте останньою подано до суду 22.06.2026 заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, заявлені вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити (а.с.71). 
Представники відповідачів Пилипецької сільської ради Хустського району Закарпатської області та Хустської районної державної (військової) адміністрації Закарпатської області також повторно у судове засідання не з`явилися, хоча повідомлялася належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Водночас представником відповідача Пилипецької сільської ради Хустського району Закарпатської області подано до суду заяву від 15.06.2026, в якій ця сільська рада позов ОСОБА_1 визнає та просить розглянути справу за відсутності її представника (а.с.60-62), а представником співвідповідача Хустської районної державної (військової) адміністрації Закарпатської області подано до суду заяву від 02.06.2026 про розгляд справи без його участі та щодо задоволення позову ця адміністрація не заперечує (а.с.56-58). 
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Головне управління Держгеокадастру в Закарпатській області в особі Хустського відділу у судове засідання теж не з`явився повторно, хоча повідомлявся належним чином про дату, час і місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав. 
З огляду на наведене вище суд уважає за можливим розглянути цю справу за відсутності учасників справи за наявними матеріалами, які є достатніми для ухвалення законного та обґрунтованого рішення суду. 
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини у справі та об`єктивно оцінивши у сукупності докази, які мають значення для справи, суд зазначає таке.
Судом установлено, що відповідно до свідоцтва про народження позивачки ОСОБА_5 серії НОМЕР_2 від 07.03.1970, то її батьком був ОСОБА_2 , а матір`ю – ОСОБА_6 (а.с.28).
ІНФОРМАЦІЯ_7 у с. Розтока Міжгірського району Закарпатської області помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії НОМЕР_3 , виданого 07.05.2015 виконкомом Пилипецької сільської ради Міжгірського району Закарпатської області (а.с.9).
Як видно зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 08.12.2017 виконавчим комітетом Пилипецької сільської ради Міжгірського району Закарпатської області, за актовим записом № 38, то ІНФОРМАЦІЯ_8 у с. Розтока Міжгірського району Закарпатської області померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.10).
16 липня 2010 року ОСОБА_2 склав заповіт, відповідно до якого на випадок своєї смерті розпорядився: житловий будинок із надвірними будівлями, який знаходиться в АДРЕСА_1 , земельну ділянку площею 0.60 га та земельну частку (пай) 1,43 га заповів ОСОБА_1 /позивачці/. Даний заповіт посвідчено секретарем Пилипецької сільської ради Русин Г. В. за реєстровим номером у книзі нотаріальних дій 13 (а.с.11).
Також 16 липня 2010 року ОСОБА_3 склала заповіт, відповідно до якого на випадок своєї смерті розпорядилася: житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться в АДРЕСА_1 , земельну ділянку площею 0.60 га, земельну частку (пай) 1,43 га заповіла ОСОБА_1 /позивачці/. Цей заповіт також посвідчено секретарем Пилипецької сільської ради Русин Г. В. за реєстровим номером у книзі нотаріальних дій 14 (а.с.12).
Згідно з витягами зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 22.09.2025 заповіти ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 16.07.2010 є чинними (а.с.13, 14).
Рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 31.10.2025 у справі № 302/1438/25, яке набрало законної сили, визначено ОСОБА_1 як спадкоємцю за заповітами ОСОБА_2 і ОСОБА_3 додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини строком у три місяці, з дня набрання рішенням суду законної сили (а.с.15-19).
Із витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданим 14.05.2026 державним нотаріусом Хустської державної нотаріальної контори Турчин В. Ф., зареєстровано спадкову справу за померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 (а.с.21). 
Згідно з листом від 30.04.2026 за № 196/0116 державна нотаріуска Хустської державної нотаріальної контори Турчин В. Ф. відмовила позивачці ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 в частині права на спірну земельну частку (пай) через ненадання оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай), належного померлому ОСОБА_2 (а.с.22).
Згідно із довідкою за № 505, виданої Пилипецькою сільською радою Хустського району Закарпатської області 07.08.2025, померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований і був постійним мешканцем АДРЕСА_1 та згідно з погосподарської книги на момент його смерті постійно разом з ним проживали та були зареєстровані: ОСОБА_3 , 1944 р. н. - жінка; ОСОБА_4 , 1967 р. н. – син (а.с.25).
Відповідно до довідки за № 506, виданої Пилипецькою сільською радою Хустського району Закарпатської області 07.08.2025, померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , була зареєстрована і постійно проживала у АДРЕСА_1 , згідно з погосподарської книги на момент її смерті постійно разом із нею проживав та був зареєстрований її син ОСОБА_4 , 1967 р. н. (а.с.24).
ОСОБА_4 /брат позивачки/ помер ІНФОРМАЦІЯ_9 , про що свідчить свідоцтво про його смерть серії НОМЕР_1 , виданим виконавчим комітетом Пилипецької сільської ради Міжгірського району Закарпатській області від 17.03.2021, актовий запис про смерть № 18 (а.с.26).
Відповідно до довідки № 507, виданої Пилипецькою сільською радою Хустського району Закарпатської області 07.08.2025, померлий ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований і був постійним мешканцем АДРЕСА_1 та відповідно до погосподарської книги на момент його смерті постійно разом із ним ніхто не проживав та не був зареєстрований (а.с.27).
Як видно зі змісту листа Головного управління держгеокадастру у Закарпатській області за № 723/225-25-0.36.3 від 24.09.2025, то за ОСОБА_2 , який проживав у с. Розтока Міжгірського району Закарпатської області значиться сертифікат на право на земельну ділянку частку (пай) серії ЗК № 0096104 від 26.06.1997 за № 468, розмір якої складає 1,43 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (а.с.23).
Також як видно зі змісту листа Головного управління держгеокадастру у Закарпатській області за №29-7-0.31-3262/2-26 від 28.05.2026, то згідно інформації, наданої відділом № 3 управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління від 26.05.2026 року за № 874/420-26-0.36,3, відповідно до Книги № 2 реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) наявні відомості, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЗК № 0096104 виданий на підставі розпорядження Міжгірської РДА № 292 від 11.06.1997 року на ім`я ОСОБА_2 , мешканцю АДРЕСА_2 , зареєстрований за № 468 від 26.06.1997. Розмір земельної частки (пай) складає 1,43 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у майні КСП «Шипіт» с. Пилипець Міжгірського району Закарпатської області. Вартість земельної частки (паю) по КСП «Шипіт» на дату видачі зазначеного сертифікату на право на земельну частку (пай) становила 1 073,00 гривень (а.с.45).
Як убачається з газети «Верховина» за № 15 (11208) від 28.05.2026, то у ній опубліковано оголошення про те, що ОСОБА_2 утратив оригінал сертифікату на земельну частку (пай) серії 3К № 0096104, виданого на його ім`я, який водночас слід уважати недійсним (а.с.46).
Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Положеннями ст. 1217 ЦК Україна передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до приписів ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент смерті.
Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1 ст. 1220 ЦК України).
Частиною першою ст. 1221 ЦК України регламентовано, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.
Як кореспондує ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частини 1, 5 ст. 1268 ЦК України).
Згідно зі ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Положеннями ч. 1 ст. 1297 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах – уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.
Відповідно до підпунктів 4.14, 4.16, 4.17, 4.18, 4.21 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальний дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. При видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.
У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.
Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. 
Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.
Відмова нотаріуса у видачі відповідного свідоцтва не припиняє права спадкоємця на отримання спадщини та його право в такому випадку підлягає судовому захисту.
Так, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю) (п. «ґ» ч. 1 ст. 81 ЗК України).
Відповідно до пункту 5 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» визначено, що видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією.
Згідно п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.
Відповідно до статей 1, 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай) також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.
Частиною першою ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Як кореспондують частини перші ст. 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.
Згідно з ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Гарантоване ст. 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.
Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ч. 1 ст. 13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи
Положеннями ч. 1 ст. 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (ст. 129 Конституції України).
Відповідно до частини 3 ст. 12, частин 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, окрім випадків установлених Законом, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Виходячи із висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 (п. 45), «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини» (Salman v. Turkey, заява № 21986/93, п. 100, ECHR 2000-VII).
Отже, суд доходить висновку, що позивачка довела поза розумним сумнівом належними, допустимими, достовірними, а в їх сукупності та взаємозв`язку між собою достатніми доказами свою позовну вимогу, оскільки матеріалами справи підтверджено, що на її батька дійсно було оформлено в установленому законом порядку сертифікат серії ЗК № 0096104, оригінал якого втрачено, а отримати дублікат цього сертифікату вона не має можливості.
З огляду на те, що позивачка немає іншого способу захисту своїх порушених прав, у тому числі спадкових, суд доходить висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення.
Керуючись статтями 76-81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 273, 279, 354, 355ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представниця – адвокатка Гренджа Вікторія Юріївна, до Пилипецької сільської ради Хустського району Закарпатської області, Хустської районної державної (військової) адміністрації Закарпатської області,третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Головне управління Держгеокадастру в Закарпатській області в особі Хустського відділу, про визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування за заповітом задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 у порядку спадкування за заповітом до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_2 право на земельну частку (пай) у майні колективного сільськогосподарського підприємства «Шипіт» площею 1,43 в умовних кадастрових гектарах, згідно з сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЗК № 0096104, виданого на підставі розпорядження Міжгірської районної державної адміністрації Закарпатської області від 26.06.1997 № 468.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду – якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Повне судове рішення складено і підписано 30.06.2026.

Учасники справи:
Позивачка ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 ;
Відповідач Пилипецька сільська рада Хустського району Закарпатської області, місцезнаходження с. Пилипець, 75 Хустського району Закарпатської області, код ЄДРПОУ 04350843;
Співвідповідач Хустська районна державна (військова) адміністрація Закарпатської області, місцезнаходження: вул. Карпатської Січі, 21 м. Хуст, Хустського району Закарпатської області, код ЄДРПОУ 04053861;
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Головне управління Держгеокадастру в Закарпатській області в особі Хустського відділу, місцезнаходження: площа Народна 4 м. Ужгород, Хустського району Закарпатської області, код ЄДРПОУ 39766716;

Суддя В. Ю. Готра