03 червня 2026 року Єдиний унікальний № 501/1200/26 Провадження № 2/501/1619/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Іменем України
03 липня 2026 року        м. Чорноморськ
Чорноморський міський суд Одеської області
в складі: головуючого -Тордія Е.Н. секретаря судових засідань – Дунаєвої Т.В.
номер справи № 501/1200/26 номер провадження 2/501/1619/26
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Чорноморського міського суду Одеської області цивільну справу за позовом
позивача  ОСОБА_1 до 
відповідача  ОСОБА_2 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області
предмет та підстава позову про позбавлення батьківських прав

участь у справі приймали: позивач      ОСОБА_1 
представник позивача адвокат- Чехоніна Т.І. 

ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Стислий виклад обставин правовідносин.
17 березня 2026 року ОСОБА_1 звернувся до Чорноморського міського суду Одеської області з позовом про позбавлення батьківських прав  ОСОБА_2 .
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , його батьками в свідоцтві про народження зазначено:  ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які перебували зареєстрованому шлюбі з 17 вересня 2010 року. 
Сімейні стосунки між батьками не склались та 21 липня 2015 року рішенням Іллічівського міського суду Одеської області шлюб між ними розірваний. 
Рішенням Іллічівського міського суду від 21 липня 2015 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання позивача , аліменти у розмірі частини усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 червня 2015 року і до 10 квітня 2029 року
Враховуючи поведінку відповідача, який систематично нехтував своїми батьківськими обов`язками, постійно був відсутній, його вихованням та утриманням не займався жодним чином, вважає, що є підстави для позбавлення його батьківських прав.
За цей час мати позивача одружилась з  ОСОБА_4 . Позивач сприймає чоловіка матері як рідного батька, іншого батька фактично не знає. За цей час ОСОБА_2 жодних дій направлених на спілкування з позивачем не проводив, будь-яких стосунків з ним не має. Рішенням виконавчого комітету Чорноморської міської ради за № 292 від 23 серпня 2017 року надано згоду гр. ОСОБА_3 на зміну прізвища позивача з ОСОБА_5 на прізвище ОСОБА_6 . Також даним рішенням у 2017 році встановлено, що після розірвання шлюбу у 2015 році батько не приймав участі у вихованні сина, не виявляв батьківської турботи і уваги.
Позивач враховуючи поведінку відповідача , його ставлення до сина , має намір змінити не тільки по прищ віще , а також по батькові , зазначити ім`я вітчима, який виховує його з малечку та відноситься до нього як до рідного сина. Тому просить суд вимоги задовольнити та позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо себе.
В судовому засіданні позивач та його представник адвокат Чехоніна Т.І. позовні вимоги підтримали та прохали їх задовольнити, посилаючись на надані суду докази.
Відповідач в судове засідання не з`явився про слухання справи повідомлений відповідно до положень ст. 128-130 Цивільного процесуального кодексу України, поважної причини своєї неявки не повідомив.

Третя особа: представник служби у справах дітей виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області в судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином, надала до суду висновок служби у справах дітей, не заперечувала проти розгляду справи за своєї відсутності.
Процесуальні дії
Заяви, клопотання та інші процесуальні дії по справі.
27 березня 2026 року після отримання інформації про місце проживання (перебування, реєстрація) відповідача по справі постановлена ухвала про відкриття провадження та розгляд справи за правилами загального провадження, призначено підготовче судове засідання на 20 квітня 2026 року.
Відповідачу, третій особі наданий строк для подання відзиву на позовні вимоги.
25 травня 2026 року до суду надіслано рішення виконавчого комітету виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області, щодо доцільності позбавлення ОСОБА_2 батьківства відносно сина ОСОБА_1 .
Третя особа: представником служби у справах дітей виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області до суду надано заяву, щодо розгляду справи без її участі, з урахуванням наданого висновку органу опіки та піклування, а також прав та інтересів дитини.
Ухвалою суду від 04 червня 2026 року підготовче засідання закрито та справу призначено до судового розгляду.
Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали позовну заяву та прохали її задовольнити.
В судове засідання відповідач не з`явився, про час і місце проведення судових засідань повідомлявся належним чином.
Відзиву (заперечення) на позовну заяву не надав. Поважної причини своєї неявки суду не повідомив.
Судова повістка у відповідності до п. 2 ч. 7 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України, надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суд.
Відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису за приписами п. 11 ч. 7 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
Про розгляд справи 02 липня 2026 року відповідач був повідомлений через оголошення на веб-сайті судової влади 22 червня 2026 року.
За приписами ст. 128, 131 Цивільного процесуального кодексу України відповідач вважається, повідомленим про розгляд справи належним чином.
Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Судом вжито всіх можливих заходів для повідомлення відповідача про розгляд справи, забезпечено всі процесуальні права у спосіб, передбачений Цивільного процесуального кодексу України.Таким чином відповідач вважається повідомленим про розгляд справи належним чином.
Виходячи з вищевказаного, враховуючи строки розгляду справи, баланс інтересів сторін, освіченості її учасників про розгляд справи, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників, які не з`явились до судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України за неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Позиція суду
Суд, вислухавши позивача та його представника , вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Фактичні обставини встановлені судом.
Свідоцтво (серія НОМЕР_1 видане ВДРАЦС Іллічівського міського управління юстиції в Одеській області від 14 квітня 2011 року) засвідчує факт того, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_7 , батьками якого зазначені відповідно: ОСОБА_2 та ОСОБА_8 ( а.с.8).
Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 21 липня 2015 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_8 укладений 17 вересня 2010 року розірваний( а.с.10-11). Зі свідоцтва (серія НОМЕР_2 видане Чорноморським міським ВДРАЦС Головного територіального управління в Одеській області), вбачається укладення шлюбу між ОСОБА_8 та ОСОБА_4 . Прізвище подружжя після укладання шлюбу дружини зазначено  ОСОБА_6 ( а.с.12).
Рішенням виконавчого комітету Чорноморської міської ради за № 292 від 23 серпня 2017 року надано згоду гр. ОСОБА_3 на зміну прізвища позивача з « ОСОБА_5 » на прізвище « ОСОБА_6 ». Після чого проведено відповідну реєстрацію зміни прізвища позивача (свідоцтво серія НОМЕР_3 видане Чорноморським міським ВДРАЦС Головного територіального управління в Одеській області) ( а.с.13).
З рішення виконавчого комітету Чорноморської міської ради за № 292 від 23 серпня 2017 року вбачається, що після розірвання шлюбу у 2015 році батько не приймав участі у вихованні сина, не виявляв батьківської турботи і уваги.
З характеристик за різні роки з міста навчання , проживання позивача вбачиться, що батько ОСОБА_2 вихованням , розвитком , утриманням сина ОСОБА_7 не займаються ( а.с.20-22).
Згідно довідки розрахунку щодо виконання виконавчого листа № 501/2778/-15 виданого 20 серпня 2015 року Іллічівським міським судом Одеської області нараховується заборгованості ОСОБА_2 щодо сплати аліментів на утримання сина у розмірі частини з усіх видів заробітку , становить 250658.75 грн. ( а.с.14). 
Рішенням виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області від 31 березня 2025 року, затверджено висновок щодо доцільності позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с.51-53).
Мотивувальна частина та застосовані судом правові норми.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України передбачено ,що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно зі ст. 5 Цивільного процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом або договором.
Кожна особа відповідно ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Здійснюючи правосуддя, Суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
У відповідності до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Пунктом 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини.
Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків.
Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків.
Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьком обов`язків по вихованню, а також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки.
Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.
При розгляді даної справи судом встановлено, що відповідач тривалий час не дбає про свою дитину, про його фізичний, духовний та моральний розвиток, не готує його до самостійного життя, тобто без поважних причин ухиляється від виконання батьківських обов`язків
Умовою по ухиленню від обов`язків по вихованню дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, передбачена п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, може бути лише винна поведінка особи, свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками.
Пунктом 18 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України передбачено право суду, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось з батьків з урахуванням характеру, особи батька, а також конкретних обставин справи, відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність зміни ставлення до виховання дітей, поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.
Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України.
Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 Сімейного кодексу України).
Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.
Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дітей або зловживають своїми батьківськими правами, жорстоко поводяться з дітьми, шкідливо впливають на них своєю аморальною, антигромадською поведінкою.

При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що батько ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що систематично, незважаючи на всі інші заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки, і, такі засоби впливу виявилися безрезультатними.
Матеріали справи містять достатніх та належних доказів, які б підтверджували умисне й систематичне ухилення ОСОБА_2 від виконання батьківських обов`язків щодо позивача.
Положеннями ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.
Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння.
Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю (батьком).
ОСОБА_1 виховується в родині своєї матері, вважає чоловіка матері своїм батьком, біологічного батька не пам`ятає, ці аргументи є достатніми для задоволення позовної вимоги ОСОБА_1 .
Протилежного відповідачем суду не надано, в судовому засіданні не встановлено.
Умовою по ухиленню від обов`язків по вихованню дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, передбачена п. 2. ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, може бути лише винна поведінка особи, свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками.
Висновок суду.
Оцінивши надані докази у їх сукупності надавши їм належну правову оцінку, Суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 у даному випадку є доцільним, оскільки відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, не приймає участі у вихованні неповнолітнього сина, не утримує його та не спілкується з ним. 
Також Суд вважає за можливим роз`яснити, що мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.
Судові витрати.
Судові витрати суд залишає за рахунок позивача.

Керуючись ст. 11, 81, 258 ч. 6 ст. 259, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд, ст. 164 Сімейного кодексу України,1 п.5 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року, , 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року , ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» Суд, -
УХВАЛИВ:

Позовні вимоги  ОСОБА_1 до  ОСОБА_2 (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області) про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити  ОСОБА_2  ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , батьківських прав відносно неповнолітнього ОСОБА_1  ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .
Повний текст рішення виготовлено 03 липня 2026 року.

Роз`яснити, що мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільного процесуального кодексу України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Сторони у справі:
Позивач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрована: АДРЕСА_1 .
Відповідач:  ОСОБА_2  ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце роботи не відомо, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , останнє відоме місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 .
Третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області ЄДРПОУ 45011824, пр-т. Миру, 33, м. Чорноморськ Одеського району Одеської області.

Головуючий