Справа № 630/1509/25
Провадження № 2/630/76/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 березня 2026 року       м Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі:
головуючого судді Малихіна О.О., 
за участю секретаря Нерубацької А.О.,
представника відповідача (дистанційно) ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Люботин Харківської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 630/1509/25 (провадження № 2/630/76/26) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди у розмірі 25000,00 грн, 

в с т а н о в и в:

В обґрунтування заявленого позову позивач ОСОБА_2 вказав, що 24 серпня 2025 року приблизно о 15-00 год. відповідач ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , спричинив йому тілесні ушкодження та пошкодив належне йому майно. За даним фактом Сектором дізнання Відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області було зареєстроване кримінальне провадження № 12025226150000297 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та розпочато досудове розслідування. Своїми протиправними діями відповідач ОСОБА_3 спричинив йому, ОСОБА_2 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 09-1447/2025 від 09 вересня 2025 року наступні тілесні ушкодження: синці на обличчі, правій вушній раковині. За ступенем тяжкості ці ушкодження викликали незначні скороминущі наслідки, тривалість яких не перевищує 6-ти днів, і за цією ознакою відносяться до легких тілесних ушкоджень (відповідно до п.п. 2.3.2. «Б», 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року). Вироком Люботинського міського суду Харківської області в справі № 630/1202/25 відповідача ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та засуджено до покарання у виді штрафу. Вирок набрав законної сили, і цим вироком підтверджено вчинення ОСОБА_3 неправомірних дій по відношенню до позивача, внаслідок чого йому спричинено моральну шкоду, яку він оцінює сумі 25000,00 грн. Позивач також вказав, що моральна шкода полягає у фізичному болю та душевних страждань, спричинених кримінальним правопорушенням, втрати нормального життєвого укладу та спричинені шкоди здоров`ю та душевних страждань через приниження честі та гідності.
Позивач також зазначив у позові, що він є особою з інвалідністю 2-ї групи, але працює у відділі Люботинської міської ради Харківської області з благоустрою міста, та саме він приймав безпосередню участь в улаштуванні пішохідної доріжки та велодоріжки на вул. Шевченка в м. Люботин. Саме на цій вулиці відповідач ОСОБА_3 залишив свій автомобіль на пішохідному тротуарі, чим завдав труднощів у проході жінці з дитячим візком, яка змушена була вийти на проїзну частину. Побачивши це, він, ОСОБА_2 , зробив зауваження власнику автомобіля, яким виявився відповідач ОСОБА_3 . Натомість відповідач у відповідь почав ображати його та присутню поряд дружину нецензурною лайкою, а також наносити удари по потилиці голови, вухах, шиї та по щоках. В цей момент він, ОСОБА_2 , відчував сильне душевне хвилювання, бо відповідач принижував його честь та гідність перед дружиною та іншими перехожими, а він не міг відповісти на такі дії. Внаслідок побиття відповідачем він отримав тілесні ушкодження, через що його стан здоров`я погіршився та він вимушений був звертатися до лікарів, бо у нього підвищився тиск та він перебував у постійному нервовому стресі. Це змінило його звичний ритм життя, вплинуло на можливість реалізації життєвих планів, бо довелось відвідували лікарів, правоохоронні органи. В свою чергу відповідач ОСОБА_3 навіть не вибачився перед ним та не запропонував жодного відшкодування завданої шкоди. Тому він вимушений був звернутися до суду.
Ухвалою від 12 листопада 2025 року було відкрито провадження в справі і призначено до розгляду в підготовчому засіданні. Відповідачу був встановлений 15-денний строк для подання відзиву з дня отримання копії ухвали.
Копії ухвали про відкриття провадження в справі і позовної заяви відповідач ОСОБА_3 отримав в приміщенні суду 13 листопада 2025 року під особистий розпис.
Представником відповідача ОСОБА_1 18 листопада 2025 року через підсистему «Електронний суд» подано відзив на позов, в якому викладено звернення до суду про залишення позову ОСОБА_2 без задоволення через необґрунтованість та неподання належних доказів. 
Ухвалою від 11 грудня 2025 року відзив від 18 листопада 2025 року, поданий представником відповідача ОСОБА_1 від імені відповідача ОСОБА_3 , повернути представнику відповідача без розгляду через недотримання правил вчинення відповідної процесуальної дії, та одночасно було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті за наявними в ній матеріалами.
В судове засідання позивач ОСОБА_2 не з`явився, але завчасно, 13 листопада 2025 року подав заяву про підтримання позовних вимог, та про проведення розгляду справи за його відсутності.
У вступному слові представник відповідача ОСОБА_1 заперечив проти заявлених позивачем вимог та просив в їх задоволенні відмовити, пояснив, що позивач, наголошуючи на спричиненні відповідачем ОСОБА_3 моральної шкоди та обов`язку її відшкодувати, не подав суду належним та допустимих доказів на підтвердження завданої моральної шкоди та її розміру. Обставини вчинення відповідачем ОСОБА_3 кримінального проступку підтверджено вироком Люботинського міського суду Харківської області в справі № 630/1202/25. Але цей вирок не відображає наявності моральних страждань позивача, викликаних вчиненням кримінального правопорушення. Так само подані позивачем відеоматеріали не підтверджують спричинення йому моральної шкоди.
В судовому засіданні, вислухавши промову представника відповідача, дослідивши подані ними докази, суд встановив наступне.
Як вбачається з тексту вироку Люботинського міського суду Харківської області від 17 вересня 2025 року, ухваленого в справі № 630/1202/25, ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 850,00 грн.
Вироком суду встановлено, що 24 серпня 2025 року, приблизно о 15-00 год. ОСОБА_3 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, поблизу власного місця мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де під час побутової сварки у останнього раптово виник злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень невизначеного ступеню тяжкості раніше не знайомому потерпілому ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Реалізовуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, через раптово виниклі неприязні відносини до потерпілого ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, бажаючи спричинення останньому тілесних ушкоджень невизначеного ступеню тяжкості, перебуваючи поблизу ОСОБА_2 , завдав йому одного удару долонею в область його правого вуха. Після цього, ОСОБА_3 , продовжуючи свій злочинний умисел, перебуваючи поблизу потерпілого ОСОБА_2 , завдав йому невизначену кількість ударів в область обличчя.
В результаті протиправних дій ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_2 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 09-1447/2025 від 09 вересня 2025 року, спричинено наступні тілесні ушкодження: синці на обличчі, правій вушній раковині. За ступенем тяжкості ці ушкодження викликали незначні скороминущі наслідки, тривалість яких не перевищує 6-ти днів, і за цією ознакою відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень (відповідно до п.п. 2.3.2. «Б», 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року). 
Вирок Люботинського міського суду Харківської області від 17 вересня 2025 року набрав законної сили 18 жовтня 2025 року.
Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї стати.
Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 23 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновленого стану потерпілого. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості.
Подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 25 травня 2022 року в справі № 487/6970/20 (провадження № 61-1132св22), від 23 листопада 2022 року в справі № 686/13188/21 (провадження № 61-3943св22).
Розмір відшкодування моральної шкоди перебуває у взаємозв`язку з фізичним болем, моральними стражданнями, іншими немайновими втратами, яких зазнала потерпіла особа, а не із виключністю переліку та кількістю обставин, які суд має врахувати (постанова Великої Палати Верховного Суду від 29 червня 2022 року в справі № 477/874/19 (провадження № 14-24цс21)).
Таким чином розмір моральної шкоди не є конкретно визначеною сумою, а визначається судом в кожному конкретному випадку з урахуванням всіх обставин справи.
Позивач ОСОБА_2 наголошував на тому, що заподіяна моральна шкода полягає у порушенні звичного ритму життя через погіршення стану фізичного здоров`я та постійне перебування у нервовому стресі, що викликано ушкодженням здоров`я. Але належних і допустимих доказів на підтвердження вказаних обставин на час подання позову та під час розгляду справи позивачем не надано.
Доводи позивача в частині обґрунтування підстав відшкодування (душевні та моральні страждання) та розміру моральної шкоди, які зазначені в позовній заяві, також не підтверджені належними і допустимими доказами.
Разом з тим, судом встановлено, що діями відповідача ОСОБА_3 , як обвинуваченого у кримінальному провадженні, потерпілому ОСОБА_2 були спричинені тілесні ушкодження легкого ступеня тяжкості, через що він зазнав фізичного болю.
З представлених позивачем відеозаписів, на яких зафіксована поведінка відповідача ОСОБА_3 , вбачається, що на тротуарі, який відділений від проїзної частини на АДРЕСА_2 , стоїть автомобіль червоного кольору, який перешкоджає проходу пішоходів, і що ОСОБА_3 перебуває в стані алкогольного сп`яніння та агресивно поводиться по відношенню до присутнього на місці події ОСОБА_2 . Сутність суперечки зводиться до того, що автомобіль, який стоїть на тротуарі поряд з будинком, в якому проживає ОСОБА_3 , перешкоджає проходу пішоходів. Але ОСОБА_3 образливо чіпляється до позивача, наносить йому кілька ударів на голові, провокує на бійку, хоча ОСОБА_2 звертається до відповідача з вимогою припинити протиправну поведінку, а також просить інших присутніх, які вочевидь являться приятелями ОСОБА_3 , забрати його з вулиці та відвести додому.
З урахуванням глибини та тривалості страждань потерпілого, викликаних фізичним болем внаслідок завданих травм, що швидко минули, пережитим стресом, викликаним образливою поведінкою відповідача, який перебував в стані алкогольного сп`яніння, через що міг вдатися до ще більш агресивної поведінки по відношенню до позивача, суд визначає розмір моральну шкоду в 1000,00 грн, бо саме таку суму суд вважає доказаною з огляду на досліджені в межах розгляду позову докази, та виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості.
На підстави викладеного вище, суд задовольняє позов частково і стягує з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 1000,00 грн без стягнення податків та обов`язкових платежів, що узгоджується з практикою Верховного Суду (постанова № 599/645/21 від 21 червня 2022 року).
Також, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 53,25 грн., пропорційно до розміру задоволених вимог (1000/25000=0,04; 1331,20 грн х 0,04 = 53,25 грн), оскільки позивач, як особа з інвалідністю 2-ї групи, звільнений від сплати цих сум. 
Про необхідність розподілу інших судових витрат сторонами справи та їх представниками не заявлено.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 23, 1167, 1168, 1187, 1193 ЦК України, ст.ст. 10-13, 76-82, 139, 141, 263-265 ЦПК України, суд – 

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 1000 (Одна тисяча) грн 00 коп. без стягнення податків та обов`язкових платежів.
В іншій частині позовних вимог в задоволенні відмовити.
Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в сумі 53,25 грн на користь держави в особі Державної судової адміністрації України (р/р: UA908999980313111256000026001, одержувач: ГУК у м. Києві, код ЄДРПОУ 37993783, банк Казначейство України, МФО 820019, код бюджетної класифікації 22030106).
Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну і резолютивну частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Учасники справи:
Позивач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний № НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ;
Відповідач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний № НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 . 

Суддя        О. О. Малихін

Повне рішення складено
10 квітня 2026 року.