Єдиний унікальний номер 341/927/26 
Номер провадження 2/341/828/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)

24 червня 2026 року місто Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді Мергеля М. Р. розглянув заочно у порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до  ОСОБА_1 про стягнення коштів.
УСТАНОВИВ
27.05.2026 представник Андрухов В. М. в інтересах ТзОВ «Споживчий центр» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів.
У позові просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 22.11.2025 № 22.11.2025-100000344 у розмірі 21600,0 грн та судові витрати.
Позовна заява обґрунтована тим, що відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання за кредитним договором від 22.11.2025 № 22.11.2025-100000344, у зв`язку з чим у нього виникла загальна заборгованість на суму 21600,0 грн, з яких: 6000,0 грн – розмір заборгованості за тілом кредиту, 8400,0 грн – розмір заборгованості за процентами, 1200,0 грн – розмір заборгованості за комісією, 6000,0 грн – розмір заборгованості за відсотками відповідно до ст. 625 ЦК України.
Ухвалою суду від 28.05.2026 відкрито спрощене позовне провадження. Судове засідання призначено на 19.06.2026. У судове засідання 19.06.2026 сторони не з`явились.
Представник позивача у позовній заяві просить справу розглядати без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з`явився, хоч про день, час та місце розгляду справи вважається повідомленим належним чином відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. Копію ухвали про відкриття провадження з датою судового засідання надіслано на офіційну зареєстровану адресу відповідача. Відповідач документи не отримав, оскільки відсутній за вказаною адресою.
Водночас до позову долучено докази направлення відповідачу копії позовної заяви з додатками за адресою зареєстрованого місця проживання.
Таким чином, відповідач вважається належним чином повідомленим. Проте, своїм правом подати відзив на позовну заяву відповідач не скористався, жодних заяв чи клопотань до суду не надсилав. Ходом розгляду справи не цікавився. У судове засідання не прибув.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З огляду на приписи ст. ст. 223, 280 ЦПК України суд прийняв рішення про заочний розгляд справи, оскільки відповідач вважається повідомленим належним чином про судове засідання, причини неявки суду не повідомив, відзив не подав, заяв чи клопотань про відкладення судового засідання не подавав, а представниця позивача не заперечує щодо заочного розгляду справи.
Відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без участі сторін, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, встановив наступні обставини та дійшов таких висновків.
22.11.2025 між ТзОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір (оферта) № 22.11.2025-100000344 (далі – Кредитний договір, Договір) (а. с. 12-19).
Відповідно до умов Кредитного договору (акцепту) позичальнику надається кредит на наступних умовах:
1. Дата надання/видачі кредиту: 22.11.2025;
2. Сума кредиту: 6000,0 грн;
3. Строк, на який надається кредит 140 днів з дати його надання;
4. Дата повернення (виплати) кредиту: 10.04.2026;
6. Процентна ставка – фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1 % за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. 
7. Комісія, пов`язана з наданням кредиту – 20 % від суми кредиту та дорівнює 1200,0 грн.
10. Денна процентна ставка становить 0,87 %.
15. Сторони домовились, що позичальник, який прострочив виконання будь-якого грошового зобов`язання за договором, зокрема, зобов`язання зі сплати кредиту/його частини та/або процентів/їх частини та/або комісії(й)/ її(їх) частини (якщо комісія(ї) встановлена(і) договором) у терміни/строки, що передбачені договором, на вимогу кредитодавця зобов`язаний сплатити кредитодавцю суму заборгованості з урахуванням 170000 % річних від суми заборгованості за весь час прострочення відповідно до ст. 625 ЦК України. 
Відповідно до пункту 2.1 Кредитного договору електронний кредитний договір, частиною якого є ця пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), укладається кредитодавцем та позичальником у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно з пунктом 3.1. Кредитного договору за цим Договором кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію, якщо комісія встановлена договором.
Пунктом 4.1 встановлено, що кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб надання позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача: 4441-11XX-XXXX-3443.
Згідно з п. 4.3 Кредитного Договору днем надання кредиту вважається день списання відповідної суми коштів з рахунку кредитодавця, а днем погашення кредиту/сплати платежу день надходження коштів у касу кредитодавця готівкою або зарахування на поточний рахунок кредитодавця, що підтверджується випискою з поточного рахунку кредитодавця.
Кредитний договір підписано від імені  ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором Е154, що підтверджує прийняття відповідачем відповідних умов.
Відповідно до копії довідки від 24.04.2026 ТзОВ «Універсальні платіжні рішення» підтверджує, що між відповідним товариством та ТзОВ «Споживчий центр» укладено договір на переказ коштів від 01.04.2024 № ФК-П-2024/01-2. Відповідно до зазначеного договору успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 22.11.2025 о 09:09:46 на суму 6000,0 грн, призначення платежу: видача за договором кредиту № 22.11.2025-100000344 (а. с. 19 зворот). 
До матеріалів справи надано розрахунок заборгованості ТзОВ «Споживчий центр» за кредитним договором від 22.11.2025 № 22.11.2025-100000344, відповідно до якого загальну заборгованість станом на 20.05.2026 сформовано у розмірі 21600,0 грн, з яких: 6000,0 грн – розмір заборгованості за тілом кредиту, 8400,0 грн – розмір заборгованості за процентами, 1200,0 грн – розмір заборгованості за комісією, 6000,0 грн – розмір заборгованості за відсотками відповідно до ст. 625 ЦК України (а. с. 20-21).
З указаного розрахунку суд установив, що 22.11.2025 надано кредит у розмірі 6000,0 грн. Протягом періоду з 22.11.2025 до 10.04.2026 відповідачу нараховувались проценти за ставкою 1,0 % відповідно до умов Договору, тобто по 60,0 грн на день. 
Таке нарахування процентів та строк їх нарахування відповідають погодженим сторонами Договору умовам, які відповідач прийняв, частково виконував шляхом отримання коштів та їх використання.
Також, розмір процентної ставки відповідає приписам цивільного законодавства.
Надаючи правову оцінку установленим у справі обставинам та спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Згідно з приписами статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Договір підписаний  ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором, що свідчить про укладання між ТзОВ «Споживчий центр» і відповідачем правочину. Без отримання на мобільний номер телефону відповідача коду, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету, без вчинення передбачених Договором і законодавством дій з боку  ОСОБА_1 . Договір не був б укладеним.
Отже, на підставі положень статей 6, 205, 207, 509, 526, 626, 628, 639, 1055 ЦК України, статей 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» та статей 5, 6, 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», з урахуванням принципу змагальності та відсутності будь-яких заперечень з боку відповідача, суд дійшов висновку про укладення між ТзОВ «Споживчий центр» та  ОСОБА_1 . Кредитного договору, а також про отримання відповідачем кредитних коштів (тіла кредиту) у розмірі 6000,0 грн.
Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. 
Згідно з частиною першою та другою статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до п. 4 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.
Згідно зі ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
У Договорі містяться конкретні умови використання коштів, зокрема відсоткові ставки за користування кредитом, розмір комісії за видачу кредиту, строк кредитування, з якими відповідач  ОСОБА_1  ознайомився і які прийняв шляхом підписання відповідного Договору. 
Отже, суд установив, що відповідач був ознайомлений з указаними у вищевказаному Договорі умовами отримання і користування кредитними коштами, на них погодився, частково виконував ці умови шляхом отримання коштів, їх використання.
Таким чином, суд установив, що сформована і заявлена у позові до стягнення заборгованість за тілом кредиту у розмірі 6000,0 грн, заборгованість зі сплати процентів у розмірі 8400,0 грн та заборгованість зі сплати комісії у розмірі 1200,0 грн відповідає погодженим сторонами умовам Договору.
З огляду на викладене, позовні вимоги про стягнення заборгованості за Договором у загальному розмірі 15600,0 грн (6000,0 + 8400,00 + 1200,0) підлягають задоволенню. 
Водночас  ОСОБА_1  відзиву, будь-яких пояснень чи доказів, які б спростовували відповідні вимоги позову, суду не надав. 
З огляду на принцип змагальності та відсутність будь-яких доказів, які б спростовували обґрунтованість позовних вимог, суд дійшов висновку про наявність підстав для їх задоволення в частині стягнення 15600,0 грн.
Щодо стягнення з відповідача заборгованості за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК України в розмірі 6000,0 грн, то суд вважає, що такі вимоги задоволенню не підлягають, у зв`язку з наступним.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). 
Воєнний стан діяв, триває і не припиняв свою дію в період укладення Договору та нарахування заборгованості за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК України позикодавцем.
Тобто, в цьому випадку відповідач як позичальник звільнений від обов`язку сплати заборгованості за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК України, оскільки така нарахована після укладення кредитного договору та під час дії воєнного стану. 
Своєю чергою суд вважає необгрунтованими доводи сторони позивача щодо правомірності нарахування та стягнення платежів за прострочення виконання грошового зобов`язання (у цьому випадку на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України) з покликанням на приписи Закону України "Про споживче кредитування" як на спеціальний закон, що не забороняє такого нарахування, з огляду на таке.
Позивач, зокрема, просить стягнути 6000,0 грн саме як нараховані проценти за прострочення виконання грошового зобов`язання на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України. На переконання суду, саме положення п. 18 "Прикінцевих та перехідних положень" ЦК України у цьому випадку є спеціальними, які звільняють позичальника від обов`язку сплати заборгованості за процентами річних, нарахованими на підставі ч. 2 ст. 625 того ж таки ЦК України, під час дії воєнного стану у державі.
Своєю чергою Закон України "Про споживче кредитування" не наділяє кредитодавця правом на отримання процентів за невиконання грошового зобов`язання позичальником під час дії воєнного стану, нарахованих на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України.
Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК України у розмірі 6000,0 грн задоволенню не підлягають.
Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Приписами частини третьої статті 4 Закону України «Про судовий збір» установлено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Таким чином, оскільки позивач подав до суду позовну заяву в електронній формі, то з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що становить 1922,84 грн (а. с. 11).
Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, суд, з дотриманням положень ч. 6 ст. 259, ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше п`яти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання. На виконання вимог ч. 4 статті 268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення.
На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 13, 76-81, 128, 141, 178, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 272-274, 279-280, 284, 354, 355 ЦПК України, суд
ухвалив
Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до  ОСОБА_1  про стягнення коштів задовольнити частково.
Стягнути із  ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр»  заборгованість за Договором від 22.11.2025 № 22.11.2025-100000344 у розмірі 15600,0 грн, з яких: 6000,0 грн – розмір заборгованості за тілом кредиту, 8400,0 грн – розмір заборгованості за процентами, 1200,0 грн – розмір заборгованості за комісією.
У іншій частині позову відмовити.
Стягнути із  ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» понесені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1922,84 грн.
Апеляційна скарга подається учасниками справи до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено 24 червня 2026 року.
Учасники:
позивач – товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», код ЄДРПОУ 37356833, місцезнаходження за адресою: м. Київ, Саксаганського, 133 А;
відповідач –  ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

  Суддя	Микола МЕРГЕЛЬ