ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/31660/21 Суддя (судді) першої інстанції: Марич Є.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2026 року м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
Судді-доповідача: Ключковича В.Ю.
Суддів: Беспалова О.О., Кузьмишиної О.М.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Променерго-Ресурс" до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И В:
У листопаді 2021 року до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось ТОВ "ПРОМЕНЕРГО-РЕСУРС" з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у м. Києві, Державної податкової служби України, в якому просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у м. Києві в особі Комісії регіонального рівня з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 21.10.2021р. № 3261536/38266407 про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМЕНЕРГО-РЕСУРС» № 17 від 12.10.2021р. до податкової накладної від 07.05.2021р. № 5 в Єдиному реєстрі податкових накладних;
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунок коригування кількісних і вартісних показників Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМЕНЕРГО-РЕСУРС» № 17 від 12.10.2021р. до податкової накладної від 07.05.2021р. № 5 датою його фактичного надходження до контролюючого органу - 12.10.2021р.
На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що надіслані квитанції про зупинення реєстрації розрахунку коригування містять вимоги щодо надання пояснень та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, без зазначення конкретної пропозиції щодо переліку документів, необхідних та достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН. Також вказано, в оскаржуваному рішенні не зазначено, які вимоги законодавства порушено при складанні документів та яких саме конкретно документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних. Позивач зазначив, що ним надсилалися первинні документи, що підтверджували реальність здійснення господарської операції та правомірність складання розрахунку коригуванню. На думку позивача, оскаржуване рішення прийнято відповідачем необґрунтовано, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, недобросовісно, всупереч вимогам чинного законодавства, у зв`язку з чим є протиправними та підлягає скасуванню. 
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2025 року адміністративний позов задоволено.
Суд виснував, що відсутність певного документа чи ненадання його контролюючому органу не може бути підставою для відмови в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування без наведення відповідного обґрунтування, а також за умови, якщо інші надані документи підтверджують проведення господарської операції.
Суд також зазначив, що контролюючий орган, пропонуючи позивачу подати підтверджуючі документи, не вказав їх конкретного переліку та, у подальшому, не обґрунтував неможливість розблокування реєстрації розрахунку коригування на підставі поданих позивачем документів, відтак підстави для відмови в реєстрації розрахунку коригування № 17 від 12.10.2021р. до податкової накладної від 07.05.2021р. № 5 у контролюючого органу були відсутні. У зв`язку з чим, спірне рішення про відмову в реєстрації розрахунку коригування № 17 від 12.10.2021р. до податкової накладної від 07.05.2021р. № 5 в Єдиному реєстрі податкових накладних прийняте необґрунтовано, тобто без урахування всіх обставин, що мали значення для його прийняття, тому є протиправним і підлягає скасуванню.
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, представником Головного управління ДПС у м. Києві подано апеляційну скаргу, в якій останній просить його скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю; розгляд скарги здійснювати за присутності представника ГУ ДПС у м. Києві. 
Апелянт вважає, що внаслідок порушення норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції надано невірну юридичну оцінку обставинам, що мають значення для справи; це спричинило помилковість висновку суду щодо прав і обов`язків сторін у справі та призвело до винесення незаконного судового рішення.
Ухвалами колегії Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.12.2025 та від 05.03.2026 відкрито апеляційне провадження, призначено розгляд справи у порядку письмового провадження.
Позивач не подав відзиву на апеляційну скаргу.
Щодо клопотання апелянта про розгляд справи в судовому засіданні, колегія суддів зазначає наступне.
Частинами 2 та 3 статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.
Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.
У той же час, згідно частин 1-3 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
При вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідно до частини 4 статті 12, частини 4 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років"; 6) щодо оскарження індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішень Кабінету Міністрів України, визначених частиною першою статті 266-1 цього Кодексу.
У той же час, спірні правовідносини не відносяться до категорії справ, передбачених частиною 4 статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України.
Як вбачається з поданого клопотання, в такому не наведено жодних доводів, які б свідчили про те, що характер спірних правовідносин та предмет доказування вимагають проведення судового засідання або посилань на обставини, які можливо встановити лише у такий спосіб.
Дослідивши клопотання апелянта, матеріали справи, предмет та підстави позову, склад учасників справи, тощо, колегія суддів дійшла висновку, що характер спірних правовідносин та предмет доказування не вимагають її розгляду в порядку загального позовного провадження, а тому у задоволенні зазначеного клопотання необхідно відмовити.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін з наступних підстав.
Відповідно до фактичних обставин справи, ТОВ «ПРОМЕНЕРГО-РЕСУРС» (код ЄДРПОУ: 38266407) зареєстроване Дарницькою районною в місті Києві Державною адміністрацією 05.07.2012, номер запису про державну реєстрацію №10651020000016054. Генеральний директор, головний бухгалтер - Маслак Роман Олегович, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).
Місцезнаходження Товариства відповідно до статуту: м. Київ, вул. Велика Васильківська/Басейна, буд. 1-3/2, корпус «А», секція «Ф-2», яке знаходиться в суборенді.
ТОВ «ПРОМЕНЕРГО-РЕСУРС» взято на податковий облік в органах ДПС від 07.07.2012 № 660-12, перебуває на обліку в ДП у Печерському районі Головного управління ДПС у м. Києві з 01.01.2020 року та зареєстровано платником ПДВ з 08.08.2012; податковий номер 382664026518; номер свідоцтва 200061822 та є платником податків на загальних підставах.
Товариство здійснює господарську діяльність з постачання природного газу на території України відповідно до ліцензії, виданої Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг згідно постанови від 28 квітня 2017 року 616, яка включає як придбання так і постачання (реалізацію) природного газу. Код ВЕД - 35.23, найменування ВЕД - торгівля газом через місцеві (локальні) трубопроводи.
Для проведення та забезпечення діяльності з придбання та постачання природного газу на території України Товариство орендує офісне приміщення за адресою: м. Київ, вул. Велика Васильківська/Басейна, буд. 1-3/2, корпус «А», секція «Ф-2», яке обладнане офісною та комп`ютерною технікою, що повністю забезпечує виробничий процес, у штаті Товариства є кваліфіковані працівники, які супроводжують господарську діяльність Товариства, ведуть бухгалтерський та податковий облік, надають звітність у органи ДПС, Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, оператору газотранспортної системи України та інші контролюючі органи та установи.
Діяльність з придбання та постачання природного газу провадиться за договорами купівлі-продажу та постачання газу у відповідності до діючого законодавства.
Товариство транспортує та зберігає в підземних сховищах природний газ відповідно до укладених з ПАТ «УКРТРАНСГАЗ» (код 30019801) договорів:
- Договір транспортування природного газу 1907000510 від 02.12.2019 року;
- Договір на зберігання (закачування, відбору) природного газу 1805000043 від 02.05.2018 року.
Відповідно до вимог Кодексу газотранспортної системи та інструкцій оператора газотранспортної системи Товариство є учасником Інформаційної платформи оператора Газотранспортної системи України - ТОВ «Оператор ГТС України», яка забезпечує облік операцій з постачання природного газу Споживачам.
Між позивачем та ТОВ «Черкасигаз збут» 31.07.20 було укладено договір купівлі-продажу природного газу Г-20/15, відповідно до якого позивач зобов`язаний поставити, а ТОВ «Черкасигаз збут» отримати та оплатити (в тому числі на умовах передоплати) природний газ відповідно до умов договору.
07 травня 2021 року ТОВ «Черкасигаз збут» здійснив на користь позивача оплату в розмірі 130000000,00 грн за природний газ згідно договору купівлі-продажу природного газу NєГ-20/15 від 31.07.20, на що позивачем в електронному варіанті зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 07.05.2021 №5 на вказану суму.
12 жовтня 2021 року ТОВ «ПРОМЕНЕРГО-РЕСУРС» платіжним дорученням № 409 здійснило на рахунок ТОВ «Черкасигаз збут» повернення 10722000,00 грн передоплати за неотриманий природний газ по договору № Г-20/15 від 31.07.20.
Повернення коштів було здійснено на вимогу ТОВ «Черкасигаз збут» відповідно до договору купівлі-продажу природного газу № Г-20/15 від 31.07.20 та листа № 880 від 30.07.21, в якому ТОВ «Черкасигаз збут» просив повернути надлишково сплачені кошти за природний газ у розмірі 125622000,00 грн.
У зв`язку із поверненням грошових коштів, відповідно до приписів ст. 201 Податкового кодексу України, позивачем 12.10.21 в електронному варіанті подано до контролюючого органу на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №17 від 12.10.21 до податкової накладної від 07.05.2021 №5, реєстрацію якого контролюючим органом зупинено 13.10.21.
Зупиняючи реєстрацію вище зазначеного розрахунку коригування до податкової накладної, контролюючий орган у квитанції про зупинення реєстрації зазначив, що сума компенсації вартості товару/послуги 2711, зазначеного у розрахунку коригування на зменшення суми податкових зобов`язань, перевищує величину залишку такого товару/послуги, що відповідає п.5 Критеріїв ризиковості здійснення операцій та запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПК/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в єдиному реєстрі податкових накладних.
Для розгляду питання про прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних позивачем до розрахунку коригування кількісних і вартісних показників в електронному варіанті було сформовано та подано до контролюючого органу повідомлення про подання пояснень № 1 від 13.10.21, надалі повідомлення, де було зазначено, що повернення коштів було здійснено на вимогу ТОВ «Черкасигаз збут» відповідно до листа від 30.07.21 та договору купівлі-продажу природного газу від 31.07.20, в якому ТОВ «Черкасигаз збут» просив повернути зайво перераховані кошти за природний газ.
До повідомлення про подання пояснень позивачем було додано копію договору купівлі-продажу природного газу від 31.07.20, платіжне доручення 409 від 12.10.21 про повернення 10722000,00 гр. передоплати за не отриманий природний газ по договору від 31.07.20 та лист ТОВ «Черкасигаз збут» від 30.07.21 про повернення зайво перерахованих грошових коштів.
За результатами розгляду повідомлення про подання пояснень Комісією регіонального рівня ГУ ДПС у м. Києві було прийняте рішення від 21.10.21 № 3261536/38266407 про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування кількісних і вартісних показників позивача №17 від 12.10.21 до податкової накладної від 07.05.2021 №5, реєстрацію якого контролюючим органом зупинено 13.10.21 з формулюванням - у зв`язку з ненаданням платником податку копій документів (первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання передачі товарів робіт/послуг з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних (із зазначенням, що документи, які не надано - підкреслити) та розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків
Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Вирішуючи дану справу в апеляційній інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до пункту 6 частини 2 статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України у апеляційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подала апеляційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає неправильність чи неповнота дослідження доказів і встановлення обставин у справі та (або) застосування норм права.
Як вбачається зі змісту апеляційної скарги відповідача, остання містить опис фактичних обставин справи, що встановлені судом першої інстанції, право контролюючого органу на здійснення податкового контролю, тлумачення принципу офіційного з`ясування обставин справи та дискреційних повноважень державних органів.
Апелянт посилається на те, що при розгляді відповідних документів комісія уповноважена надавати оцінку наданим первинним документам, у частині підтвердження/не підтвердження ними реальності господарської операції та/або достатності наданих документів для відповідного підтвердження.
У частині таких доводів апелянта, колегія суддів зауважує, що приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій платника податку на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарських операцій може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки платника податків, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України. 
Вказану правову позицію викладено Верховним Судом, зокрема, у постановах від 16 лютого 2023 року у справі №380/7648/22, від 12 березня 2025 року у справі № 420/35189/23.
Згідно 4, 5 пунктів Порядку з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165 (Порядок №1165), у разі коли за результатами перевірки податкової накладної / розрахунку коригування визначено, що податкова накладна / розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі.
Платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну / розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).
Податкова накладна / розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).
Згідно з пунктами 6, 7, 10, 11 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну / розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.
У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної / розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної / розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.
У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної / розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.
З матеріалів справи вбачається, що підставою для зупинення реєстрації розрахунку коригування слугував пункт 5 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.
Суд враховує, що позивачу запропоновано надати пояснення та копії документів достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.
Відповідно до пункту 2 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12 грудня 2019 року №520 (далі - Порядок №520) прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня).
Пунктом 5 вказаного порядку передбачено, що перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.
У постанові від 03 листопада 2021 року у справі № 360/2460/20 Верховний Суд за наслідками аналізу положень Порядку № 520 зазначив, що можливість надання платником податків переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення податковим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків з зазначенням необхідності надання документів за переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не довільно, на власний розсуд.
Так, за змістом квитанцій відповідачем не визначено чіткого переліку документів, які необхідно було подати позивачеві для здійснення реєстрації розрахунку коригування.
Крім того, у квитанції не конкретизовано, чого мають стосуватися пояснення такого платника податків для того, аби реєстрація розрахунку коригування стала можливою, що також свідчить про невідповідність сформованої квитанції вимогам, які визначені пунктом 11 Порядку № 1165.
Верховним Судом у постановах від 22 липня 2019 року у справі №815/2985/18, від 10 квітня 2020 року у справі № 819/330/18 висловлено правову позицію, згідно якої недотримання податковим органом вимог законодавства на етапі зупинення реєстрації податкової накладної щодо оформлення квитанції прямо вказує на те, що рішення, яке прийняте на наступному етапі, тобто рішення Комісії про відмову у реєстрації податкової накладної, теж не є законним.
З фактичних обставин справи вбачається, що позивачем подано пояснення на вимогу контролюючого органу і такі документи давали можливість встановити обставини вчинення господарської операції, втім останній дійшов висновку про відмову у реєстрації розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у зв`язку із ненаданням копій документів.
Положеннями частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено презумпцію неправомірності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, згідно якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування у спорі покладено на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії. Водночас суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття рішень, що містять невмотивовані висновки або обґрунтовані загальними фразами, а не конкретними аргументами, що повинні містити відповідь на ключові питання, за яких виник спір. Тому негативне для особи рішення повинно бути належним чином вмотивоване.
Судова колегія враховує, що предметом розгляду є виключно стадія правильності та правомірності зупинення та відмови в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, а не реальність та товарність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами.
Побічно, суд також зауважує, що саме лише зазначення про відсутність документів не є достатньою підставою для відмови в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, оскільки контролюючим органом повинно бути зазначено об`єктивні обставини, які перешкоджають реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування з урахуванням відсутності таких документів, при цьому, обов`язково повинна бути надана оцінка тим документам, що фактично подано платником податку. 
Разом з тим, за змістом оскаржуваних рішень про відмову у реєстрації розрахунку коригування оцінка документам, що фактично подано позивачем - відсутня. 
Суд також звертає увагу на те, що оскільки зміст господарських правовідносин є предметом дослідження в ході проведення податкової перевірки, то в межах спірних правовідносин у контролюючого органу відсутні правові підстави для відмови у реєстрації розрахунку коригування з підстав наявності чи відсутності певних документів.
Щодо вимог позивача про зобов`язання ДПС України зареєструвати податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних датою подання її на реєстрацію, суд враховує наступне.
Згідно положень частин 3-4 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Відповідно до пунктів 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення).
Таким чином, нормами Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних чітко визначено настання такої події, як набрання законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної.
За таких обставин, враховуючи вищевикладене, системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у місті Києві залишити без задоволення.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2025 року у справі № 640/31660/21 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя доповідач: В.Ю. Ключкович

Судді: О.О. Беспалов 

О.М. Кузьмишина