Справа № 464/370/26
пр.№ 1-кп/464/400/26 

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.05.2026 року м.Львів
Сихівський районний суд м.Львова
головуючий суддя ОСОБА_1 
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 464/370/26, внесене 20.01.2026 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12026141410000050, стосовно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Херсон, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, військовозобов`язаного, неодруженого, військовослужбовця В/Ч НОМЕР_1 , судимості не має, -
обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч.2, 3 ст.307 КК України,
де сторонами виступають з боку:
обвинувачення – прокурор ОСОБА_4 ;
захисту - обвинувачений ОСОБА_3 та захисник ОСОБА_5 , 

з участю його учасників,
у с т а н о в и в :

ОСОБА_3 у невстановлений досудовим розслідуванням час, проте не пізніше 15:20 год 20 січня 2026 року, маючи злочинний умисел всупереч вимогам ст.1 ЗУ «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» та ст.7, 13, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» в невстановленому місці отримав, придбавши, від невстановленої досудовим розслідуванням особи (осіб), матеріали стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження, невстановлену кількість «PVP», яка згідно з Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, масою 12,1013 грам, яку зберігав при собі з метою подальшого збуту. У подальшому, близько 15:20 год 20 січня 2026 року ОСОБА_3 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне зберігання з метою збуту «PVP» та перебуваючи неподалік будинку № 14 по вул. Енергетична у м.Львові був зупинений працівниками поліції. Цього ж дня, в період часу з 16:23 год по 17:03 год, у ході огляду місця події у ОСОБА_3 було виявлено та вилучено: тканинний пакет білого кольору з вмістом 16 згортків прозорих безбарвних полімерних пакетів з герметизуючою застібкою, полосою фіолетового кольору у верхній частині з фрагментами клейкої липкої стрічки чорного кольору з металевими предметами сріблясто-сірого кольору шайкоподібної форми, зовні схожими на магніти, в яких виявлено порошкоподібну речовину білого кольору, частково збиту в грудки, яка згідно з Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, - «Р?Р» масою 11,3928 г, які останній добровільно видав зі своєї наплічної сумки. А також неподалік ОСОБА_3 виявлено та вилучено прозорий безбарвний полімерний пакет з герметизуючою застібкою та полосою фіолетового кольору у верхній частині з фрагментами клейкої стрічки чорного кольору з металевими предметами сріблясто-сірого кольору шайкоподібної форми, зовні схожими на магніти, в якому містилася порошкоподібна речовина білого кольору, частково збита в грудки, в якій виявлено «PVP» масою 0,7085 г, яка згідно з Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено. Загальна маса PVP становить 12,1013 грам, що є великим розміром, яку ОСОБА_3 за вищеописаних обставин незаконно придбав в невстановлених досудовим розслідуванням осіб (особи) та зберігав при собі з метою збуту.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив незаконні придбання та зберігання з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин у великих розмірах, тобто злочин, передбачений ч.2 ст.307 КК України. 
Кім цього він же у невстановлений досудовим розслідуванням час, проте не пізніше 15:20 год 20 січня 2026 року, маючи злочинний умисел всупереч вимогам ст.1 ЗУ «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» та ст.7, 13, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» в невстановленому місці, повторно придбав, отримавши від невстановленої досудовим розслідуванням особи (осіб), матеріали стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження, невстановлену кількість «PVP» та 4-ММС (4 метилметкатинон), проте «PVP» масою не менше 482,3322 г та 4-ММС (4 метилметкатинон) масою не менше 30,9529 грам, що згідно з Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, відносяться до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, та які зберігав до 18:17 год 20 січня 2026 року за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 з метою подальшого збуту. У подальшому 20 січня 2026 року в період часу з 18:17 год по 19:26 год в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 було виявлено та вилучено: згорток клейкої стрічки чорного кольору, в якому виявлено прозорий безбарвний полімерний пакет з герметизуючою застібкою та полосою фіолетового кольору, у верхній частині якого міститься подрібнена кристалоподібна речовина блідо-бежевого кольору, в якій виявлено «PVP» масою 30,3356 грам та яка згідно з Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено; прозору безбарвну скляну банку з написами на етикетці «Водний світ Крем-лосось...», горловина якої закрита металевою гвинтовою кришкою синього кольору з написами «Водний світ Крем-лосось...», в якій виявлено подрібнену кристалоподібну речовину блідо-бежевого кольору, в якій виявлено «Р?Р» масою 49,9794 г та яка згідно «Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено; два прозорі безбарвні полімерні пакети з герметизуючою застібкою та полосою фіолетового кольору, у верхній частині яких міститься порошкоподібна речовина блідо-бежевого кольору та уламки прозорого безбарвного скляного предмету, зовні схожі на уламки скляної колби з нашаруванням порошкоподібної речовини блідо-бежевого кольору, в якій виявлено «PVP» масою 0,9687 г та яка згідно з тим же Переліком відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено; прозорий безбарвний полімерний пакет з герметизуючою застібкою та полосою фіолетового кольору, у верхній частині яких міститься порошкоподібна речовина блідо-бежевого кольору, в якій виявлено «PVP» масою 0,3896 грам, та 4-ММС (4 метилметкатинон) масою 0,2340 грам, які згідно з тим же Переліком відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено; полімерний пакет жовтого кольору з герметизуючою застібкою, в якому виявлено кристалічну речовину білого кольору, в якій виявлено «PVP» масою 304,0082 грам та яка згідно з вказаним Переліком відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено; 10 обмотаних клейкою полімерною стрічкою чорного кольору полімерних пакетів з пазовими замками, в середині кожного з яких знаходилася кристалоподібна речовина білого кольору, в якій виявлено «PV?Р» масою 6,0055 г, що згідно з зазначеним Переліком відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено; два полімерні пакети з пазовими замками, всередині яких знаходилася кристалоподібна речовина бежевого кольору, де відповідно до висновку експертизи виявлено «PVP» масою 86,7745 грам та 4-ММС (4) метилметкатинон) масою 30,7189 грам, які згідно з Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, відносяться до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено; паперовий згорток з порошкоподібною речовиною білого кольору, в якій виявлено «PVP» масою 0,0816 грам, що згідно з вказаним Переліком відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено; 20 обмотаних клейкою стрічкою жовто-зеленого кольору полімерних пакетів з пазовими замками, в середині кожного з яких знаходилася кристалоподібна речовина блідо-зеленого кольору, - «Р?Р» масою 3,7891 г, що згідно з Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено. Відтак ОСОБА_3 незаконно придбав в невстановлених досудовим розслідуванням осіб (особи) та зберігав з метою подальшого збуту особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено, а саме: «PVP» загальною масою 482,3322 грам, що становить особливо великі розміри, та 4-ММС (4 метилметкатинон) загальною масою 30,9529 грам, що також становить особливо великі розміри.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив незаконні придбання та зберігання з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин у особливо великих розмірах, повторно, тобто злочин, передбачений ч.3 ст.307 КК України.
За приписами ч.3 ст.349 КПК суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Допит обвинуваченого здійснюється обов`язково, крім випадку, якщо він відмовився від давання показань, та випадків, передбачених ч.3 ст.323 та ст.381 цього Кодексу. 
У силу положень ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Із постанови Верховного Суду від 16 лютого 2022 року у справі № 521/844/21 випливає, що роз`яснення учасникам судового провадження підстав та наслідків його здійснення за ч.3 ст.349 КПК не повинно мати формальний характер. Це означає, що суд, перш ніж постановити рішення про здійснення розгляду кримінального провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК, повинен роз`яснити суть цієї норми, при цьому не обмежитися цитуванням самої статті, а у доступній, чіткій та конкретизованій формі викласти її зміст, тим самим дати розгорнуте пояснення сторонам. Метою такого роз`яснення є однакове, правильне і точне розуміння всіма учасниками судового провадження змісту цієї норми, виявлення її сутності, яку законодавець вклав у словесне формулювання. Водночас суд має упевнитися і в тому, що учасниками судового провадження суть такого роз`яснення сприйнята правильно та переконатися в добровільності їх позицій.
Отже, визнання вини, незаперечення фактичних обставин кримінального провадження та кваліфікації своїх дій, правильне розуміння та усвідомлення змісту обставин злочину, в якому особа обвинувачується, правові наслідки розгляду на підставі ч.3 ст.349 КПК, а також відсутність сумнівів у добровільності позиції щодо усвідомлення обвинуваченим цих обставин є передумовами можливості здійснення розгляду провадження в зазначеному порядку.
Під час судового розгляду обвинувачений за участі свого захисника ОСОБА_5 , свою винуватість у інкримінованих злочинах за ч.2 та ч.3 ст.307 КК України, визнав повністю, підтвердив викладені в обвинувальному акті фактичні обставини, детально описавши і зазначивши настпне: після отримання ним травми під час несення військової служби перебував на лікуванні, по завершенні чого до військової частини не повернувся, а приїхав на початку січня 2026 року до м.Львова, де став проживати у знайомої ОСОБА_6 по АДРЕСА_2 ; оскільки до приїзду у Львів у зв`язку з перенесеною травмою вживав періодично протягом місяця психотропні речовини, що заборонені законом, у Львові познайомився з таким же ОСОБА_7 , якому вирішив збувати РVР та 4-ММС, щоб заробити коштів на прожиття; для цього на своєму мобільному телефоні через телеграм-канал на сайті «Топ-Топ» 15 січня 2026 року замовив вказані психотропні речовини у великій кількості, що прийшли йому 18 або 19 січня 2026 року у поштомат «Нової Пошти» по вул.Стрийській, здається, номер будинку 86 та за що сплатив 2500 грн; вказане приніс за місцем проживання, де за допомогою ваг, магнітиків, ізоляційної стрічки чорного кольору пофасував у зіп-пакетики по 1 г; хотів збувати це по ціні 400 грн за пакетик; все заховав у шафу і співмешканка про це не була обізнана; 20 січня 206 року, коли попрямував на зустріч з ОСОБА_7 з метою збуту останньому фасовані пакетики, його о 15:20 год зупинили працівники поліції, яким він добровільно видав 16 пакетиків з РVР, а в подальшому того ж дня за місцем проживання під час обшуку було виявлено решта придбаної ним для збуту небезпечної психотропної речовини тощо; дійсно все вилучене у встановленій кількості і масі належить йому, жодних претензій до працівників поліції не висловлював і не має, мав час згадати деталі злочинів до судового розгляду, просить суворо не карати, тому з гідністю готовий нести відповідальність за вчинене, - та дав згоду на розгляд кримінального провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, заявивши, що розуміє зміст цих обставин. При цьому суд переконався у правильності розуміння ОСОБА_3 змісту обвинувачення, у добровільності його позиції і належно роз?яснив, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Після чіткого, детального та розгорнутого пояснення судом змісту норми ч.3 ст.349 КПК України обвинувачений ствердно заявив про бажання здійснення судового розгляду за вказаним порядком з правовими наслідками такого розгляду. Зазначене підтримали захисник і прокурор. 
Таким чином суд дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.307 КК України та ч.3 ст.307 КК України.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд виходить із встановлених положеннями ст.50 КК України його мети, за якими покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
На реалізацію принципу, встановленого ч.2 ст.61 Конституції України, згідно з яким юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, спрямовані положенняст.65 КК України.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.65 КК України суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; та 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
При визначенні ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення слід виходити з класифікації кримінальних правопорушень (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного кримінального правопорушення й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо). Досліджуючи дані про особу винного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення кримінального правопорушення як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо (постанова Верховного Суду від 06 квітня 2023 року у справі № 756/15768/21).
Призначене судом покарання повинно відповідати ступеню суспільної небезпеки кримінального правопорушення, обставинам його вчинення та враховувати особу винного, тобто бути справедливим. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину та передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Вирішення зазначеного питання належить до дискреційних повноважень суду (судового розсуду), що розглядає кримінальне провадження по суті, який і повинен з урахуванням усіх перелічених вище обставин визначити вид і розмір покарання. Саме така позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 13 березня 2023 року у справі № 127/10995/19, від 19 лютого 2024 року у справі № 332/3278/22, від 05 листопада 2024 року у справі № 163/2298/23.
При призначенні покарання обвинуваченому суд ураховує:
ступінь тяжкості вчинених ним умисних кримінальних правопорушень (злочинів), які згідно зі ст.12 КК України є тяжкими корисливими злочинами у сфері обігу психотропних речовин, що негативно впливає на здоров`я населення, має згубний вплив на соціальне благополуччя суспільства, та особливо великий розмір психотропних речовин; 
дані про особу винного, який є особою молодого працездатного віку, є військовослужбовцем, який згідно з актом службового розслідування В/Ч НОМЕР_1 самовільно залишив поле бою та позбавлений виплат, без працевлаштування чи будь-якої іншої зайнятості та відсутності підтвердження наявності джерела отримання правомірних (легальних) доходів, до кримінальної відповідальності не притягувався, у нього відсутнє у встановленому законом порядку зареєстроване місце проживання/перебування, посткримінальну поведінку щодо визнання винуватості, але лише в умовах ізоляції, відсутність міцних соціальних зв`язків, відсутність хронічних захворювань та зі слів – скарг на таке, характеристики за місцем служби.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченому, як у ході розгляду справи, так і за результатами досудового розслідування (постанова Верховного Суду від 12 листопада 2019 року у справі № 556/588/18), не встановлено.
Покликання сторони захисту на щире каяття як на обставину, що пом`якшує покарання, не знайшли свого відображення на досудовому слідстві і під час судового. Саме по собі визнання обвинуваченим інкримінованих злочинів під час судового слідства не свідчить про наявність зазначеної обставини. Щире каяття, окрім визнання особою факту вчинення злочину, передбачає ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися у бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Обвинувачений не висловив щирого жалю з приводу вчиненого, зазначив, що визнає себе винуватим у вчиненому, оскільки усвідомлює міру покарання, та більше подібного не вчинятиме, хоче надалі піти служити; натомість під час досудового розслідування не сприяв активному розкриттю інкримінованого, не вказав обставин придбання ним психотропної речовини, не вказав на місце, особу, яка здійснювала збут йому психотропної речовини, а також її кількість та вартість тощо. 
Схожа позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 20 серпня 2020 року у справі № 750/1503/19.
Задначення обвинуваченим деталей вчинення злочинів під час судового розгляду, ураховуються при призначенні міри покарання. 
Суд, зважаючи на перелічене вище у своїй сукупності, використовуючи дискреційні повноваження з урахуванням встановлення корисливого мотиву в обвинуваченого, призначає йому покарання у межах санкції інкримінованих статей: ст.307 ч.2 КК України - позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією всього особисто належного йому майна, ст.307 ч.3 КК України – позбавлення волі на строк 9 років з конфіскацією всього особисто належного йому майна; на підставі ст.70 ч.1 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, - позбавлення волі на строк 9 років з конфіскацією всього особисто належного йому майна.
На переконання суду саме такий вид та розміри покарання засновані на вимогах виваженості, справедливості, відповідають принципу індивідуалізації покарання обвинуваченому та є співмірними протиправним діянням, не можуть вважатися явно несправедливими унаслідок м`якості чи недостатнім для досягнення мети покарання, яке полягає в ізоляції засудженого та поміщенні його до кримінально-виконавчої установи закритого типу в умовах здійснення контролю за поведінкою. Виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень неможливе без реального відбування покарання. Обраний захід примусу сформує правослухняну поведінку обвинуваченого, нейтралізує негативні настанови і позбавить можливості вчиняти нові кримінальні правопорушення. Зазначене не викликатиме у стороннього спостерігача почуття вседозволеності та безкарності.
Суд не знаходить правових підстав для призначення обвинуваченому покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання, тобто на підставі ст.69 КК України, як про це просила сторона захисту, а застосування інституту умовного звільнення (ст.75 КК України) до призначеного покарання закон в імперативному порядку забороняє.
Зазначені вид та строк покарання узгоджуються з позиціює прокурора, висловленою в судових дебатах
Ухвалюючи вирок, суд відповідно до ст.368 КПК України зобов`язаний вирішити питання щодо того, що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами; на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі; як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження. 
Ухвалами слідчого судді Сихівського районного суду м.Львова від 22 січня 2026 року було накладено арешти на:  17 зіп-пакетів із порошкоподібною речовиною білого кольору із ізоляційною стрічкою чорного кольору, первинним пакетом та магнітом, банківську картку банку «ПУМБ» № НОМЕР_2 , мобільний телефон марки «POCO М5» жовтого кольору з чохлом зеленого кольору імеі: НОМЕР_3 , імеі2: НОМЕР_4 із сім карткою НОМЕР_5 , металеву трубку із чохлом; банку з вмістом невідомої речовини у кристалічному стані білого кольору; документи: витяг із медичної карти стаціонарного хворого на імя ОСОБА_3 №16159, рапорт ОСОБА_3 у військову частину, довідка ВЛК № 2025-1124-1214-0696-7 від 24.11.2025; 13 пристроїв призначених ймовірно для куріння; ?20 згортків із ізоляційною стрічкою жовто-зеленого кольору із вмістом невідомої речовини; ? електронні ваги – 3 шт., 2 зіп-пакети із магнітами, велика кількість порожніх зіп-пакетів; блокнот із чорновими записами, 3 флеш-носії, карта пам`яті; 3 зіп-пакети із вмістом невідомої речовини у порошкоподібному вигляді, 3 порожні зіп-пакети; 8 ізоляційних стрічок різних кольорів; пакет жовтого кольору із вмістом невідомої речовини у кристалічному вигляді білого кольору; 10 згортків із вмістом невідомої речовини; зіп-пакет, обмотаний ізоляційною стрічкою чорного кольору, із вмістом невідомої речовини у кристалічному вигляд; 2 зіп-пакети із вмістом невідомої речовини у порошкоподібному вигляді білого кольору; металеву міні-ложку, металеві міні-щипци, 3 ізоляційні стрічки; ?2 згортки із вмістом невідомої речовини, - та відповідно в изнані у справі речовими доказами згідно з постановами слідчого від 20 та 21 січня 2026 року відповідно. Відтак за наслідками розгляду провадженню такі підлягає скасуванню.
Речові докази підлягають:
- знищенню – 17 зіп-пакетів із порошкоподібною речовиною білого кольору із ізоляційною стрічкою чорного кольору, первинним пакетом та магнітом, банківська картка банку «ПУМБ» № НОМЕР_2 , сім-картка НОМЕР_5 , металева трубка з чохлом; банка з вмістом невідомої речовини у кристалічному стані білого кольору, 13 пристроїв для куріння; ?20 згортків із ізоляційною стрічкою жовто-зеленого кольору з вмістом невідомої речовини; ? електронні ваги – 3 шт., 2 зіп-пакети з магнітами, велика кількість порожніх зіп-пакетів; карта пам`яті; 3 зіп-пакетів із вмістом невідомої речовини у порошкоподібному вигляді, 3 порожні зіп-пакети; 8 ізоляційних стрічок різних кольорів; пакет жовтого кольору з вмістом невідомої речовини у кристалічному вигляді білого кольору; 10 згортків із вмістом невідомої речовини; зіп-пакет, обмотаний ізоляційною стрічкою чорного кольору, з вмістом невідомої речовини у кристалічному вигляд; 2 зіп-пакети з вмістом невідомої речовини у порошкоподібному вигляді білого кольору; металев міні-ложк , металеві міні-щприци, 3 ізоляційні стрічки; ?2 згортки з вмістом невідомої речовини, - що зберігаються в камері схову речових доказів ВП № 2 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області;
- залишенню при кримінальному провадженні - витяг із медичної карти стаціонарного хворого, рапорт довідка ВЛК № 2025-1124-1214-0696-7 від 24.11.2025; блокнот із чорновими записами, 3 флеш-носії;
- конфіскації в дохід держави -  мобільний телефон марки «POCO М5» жовтого кольору з чохлом зеленого кольору імеі1: НОМЕР_3 , імеі2: НОМЕР_4 .
У відповідності до ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Відповідно до п.13 ч.1 ст.368 КПК України суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити, на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі. Відтак, процесуальні витрати у розмірі 26688,66 грн за наслідками розгляду провадження з урахуванням засудження ОСОБА_3 та документального підтвердження відіповідно до довідок про витрати на проведення експертиз підлягають стягненню з останнього. 
Згідно з п.2 ч.4 ст.374 КПК у резолютивній частині вироку зазначаються, зокрема, рішення про залік досудового тримання під вартою. За змістом ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення відповідно до кримінально-процесуального законодавства України є запобіжним заходом щодо обвинуваченого, підсудного, підозрюваного у вчиненні злочину, за який може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі, та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили. Окрім цього, відповідно до ч.5 ст.72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. Відповідно до ч.2 ст.197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. 
З огляду на викладене, початок строку відбування обвинуваченому покарання слід обчислювати з 20 січня 2026 року– з часу його фактичного затримання, про що складено протокол від 20 січня 2026 року, врахувати подальше взяття під варту та на підставі ч.5 ст.72 КК України у строк покарання слід зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 20 січня 2026 року до дня набрання вироком законної сили, із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі. 
Обраний обвинуваченому запобіжний захід – тримання під вартою слід залишити без змін, зважаючи на вид покарання, яке призначається судом, відсутність клопотань з боку сторін провадження та з огляду на вимоги ст.377 КПК України; суд не вбачає виняткових обставин для звільнення останнього з-під варти до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст.368-371, 373-374, 532 КПК України, суд 

з а с у д и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.307 КК України, ч.3 ст.307 КК України та призначити йому покарання:
за ч.2 ст.307 КК України – позбавлення волі на строк шість років з конфіскацією всього особисто належного йому майна;
за ч.3 ст.307 КК України – позбавлення волі на строк дев`ять років з конфіскацією всього особисто належного йому майна.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглиненням менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_3 визначити покарання у виді позбавлення волі на строк дев`ять років з конфіскацією всього особисто належного йому майна.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з часу затримання – 20 січня 2026 року, зарахувавши на підставі ч.5 ст.72 КК України в строк покарання попереднє ув`язнення з 20 січня 2026 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Речові докази:
- з н и щ и т и – 17 зіп-пакетів із порошкоподібною речовиною білого кольору із ізоляційною стрічкою чорного кольору, первинний пакет та магніт, банківську картка банку «ПУМБ» № НОМЕР_2 , сім-картку НОМЕР_5 , металеву трубка з чохлом; банку з вмістом невідомої речовини у кристалічному стані білого кольору, 13 пристроїв для куріння; ?20 згортків із ізоляційною стрічкою жовто-зеленого кольору з вмістом невідомої речовини; ? електронні ваги – 3 шт., 2 зіп-пакети з магнітами, велику кількість порожніх зіп-пакетів; карта пам`яті; 3 зіп-пакети з вмістом невідомої речовини у порошкоподібному вигляді, 3 порожні зіп-пакети; 8 ізоляційних стрічок різних кольорів; пакет жовтого кольору з вмістом невідомої речовини у кристалічному вигляді білого кольору; 10 згортків із вмістом невідомої речовини; зіп-пакет, обмотаний ізоляційною стрічкою чорного кольору, з вмістом невідомої речовини у кристалічному вигляд; 2 зіп-пакети з вмістом невідомої речовини у порошкоподібному вигляді білого кольору; металеву міні-ложку, металеві міні-шприци, 3 ізоляційні стрічки; ?2 згортки з вмістом невідомої речовини, - що зберігаються в камері схову речових доказів ВП № 2 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області;
- з а л и ш и т и при кримінальному провадженні - витяг із медичної карти стаціонарного хворого, рапорт довідка ВЛК № 2025-1124-1214-0696-7 від 24.11.2025; блокнот із чорновими записами, 3 флеш-носії;
- к о н ф і с к у в а т и в дохід держави -  мобільний телефон марки «POCO М5» жовтого кольору з чохлом зеленого кольору імеі1: НОМЕР_3 , імеі2: НОМЕР_4 .
Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_6 ) процесуальні витрати у розмірі 26688,66 грн.
Скасувати арешт, накладений ухвалами слідчого судді Сихівського районного суду м.Львова від 22 січня 2026 року на предмети та речі: 17 зіп-пакетів із порошкоподібною речовиною білого кольору із ізоляційною стрічкою чорного кольору, первинним пакетом та магнітом, банківську картку банку «ПУМБ» № НОМЕР_2 , мобільний телефон марки «POCO М5» жовтого кольору з чохлом зеленого кольору імеі: НОМЕР_3 , імеі2: НОМЕР_4 із сім карткою НОМЕР_5 , металеву трубку із чохлом; банку із вмістом невідомої речовини у кристалічному стані білого кольору; документи: витяг із медичної карти стаціонарного хворого на імя ОСОБА_3 №16159, рапорт ОСОБА_3 у військову частину, довідка ВЛК № 2025-1124-1214-0696-7 від 24.11.2025; 13 пристроїв призначених ймовірно для куріння; ?20 згортків із ізоляційною стрічкою жовто-зеленого кольору із вмістом невідомої речовини; ? електронні ваги – 3 шт., 2 зіп-пакети із магнітами, велика кількість порожніх зіп-пакетів; блокнот із чорновими записами, 3 флеш-носії, карта пам`яті; 3 зіп-пакети із вмістом невідомої речовини у порошкоподібному вигляді, 3 порожні зіп-пакети; 8 ізоляційних стрічок різних кольорів; пакет жовтого кольору із вмістом невідомої речовини у кристалічному вигляді білого кольору; 10 згортків із вмістом невідомої речовини; зіп-пакет, обмотаний ізоляційною стрічкою чорного кольору, із вмістом невідомої речовини у кристалічному вигляд; 2 зіп-пакети із вмістом невідомої речовини у порошкоподібному вигляді білого кольору; металеву міні-ложку, металеві міні-шприци, 3 ізоляційні стрічки; ?2 згортки із вмістом невідомої речовини.
Залишити ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили запобіжний захід – тримання під вартою.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.
У відповідності до ч.15 ст.615 КПК України суд обмежився проголошенням резолютивної частини вироку з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку після проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_8