ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
61022, м. Харків, пр. Науки, 5
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України

30.01.2026 Справа №905/1441/24 
Суддя Господарського суду Донецької області Макарова Ю.В., при секретарі судового засідання Скаковській Л.С., розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали справи
за позовом: Приватного акціонерного товариства “Національна енергетична компанія “Укренерго”, м.Київ
до відповідача: Приватного акціонерного товариства “ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля”, м.Краматорськ, Донецька область
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Комунальне підприємство "Компанія "Вода Донбасу" м.Покровськ, Донецька обл.
про стягнення 25289168,45грн

за участю представників учасників справи:
від позивача: (в залі суду) Сосунов Є.В., на підставі довіреності № б/н від 02.05.2025 сформована в системі “Електронний суд”, в порядку самопредставництва;
від відповідача: не з`явився
від третьої особи: не з`явився 

у судовому засіданні 30.01.2026
оголошувалась перерва до 30.01.2026 до 17:30год

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство “Національна енергетична компанія “Укренерго”, м.Київ звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Приватного акціонерного товариства “ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля”, м.Краматорськ, Донецька область про стягнення 10117934,33грн, з яких: 6695,05грн - сума основного боргу, 2782455,35рн - 3% річних, 7328783,93грн - інфляція.
В обґрунтування позовних вимог у позові позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань з оплати послуг за договором №0525-01041 від 16.05.2019 про врегулювання небалансів електричної енергії за період серпень 2024. Крім того, позивач посилається на невиконання рішень по справам №904/1303/23 від 05.02.2024, №904/428/24 від 19.06.2024, №904/2755/24 від 18.09.2024, №904/6368/23 від 16.07.2024, внаслідок чого на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України позивачем нараховані 3% річних та інфляційні втрати.
Ухвалою Господарського суду Донецької області від 15.11.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/1441/24, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 11.12.2024; встановлено сторонам строк на подання заяв по суті спору, заперечень та доказів.
05.12.2024 через систему “Електронний суд” від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому учасник справи не заперечує проти заборгованості у розмірі 6695,05грн, однак не погоджується з розрахунком позивача щодо заявлених 3% річних та інфляції. Відповідач вважає, що у позивача з`явилось право щодо нарахування 3% річних та інфляційного збільшення боргу лише після набуття рішеннями суду законної сили, при цьому лише з урахуванням позиції ВС КГС від 20.11.2020 по справі №910/13071/19 та лише на суму основної заборгованості. У відзиві викладений власний контррозрахунок позовних вимог в частині нарахувань за ст.625 Цивільного кодексу України.
09.12.2024 через систему «Електронний суд» від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та продовження строку надання відповіді на відзив. 
Ухвалою суду від 11.12.2024 продовжено строк підготовчого провадження у справі на тридцять днів, відкладено підготовче судове засідання на 23.01.2025; продовжено позивачу строк для подання відповіді на відзив разом з доказами надіслання відповідачу – протягом п`яти днів з дня отримання ухвали суду.
16.12.2024 через систему “Електронний суд” від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якій заперечив проти доводів відповідача, вважає, що наведений у відзиві розрахунок не відповідає нормам законодавства та судовій практиці. Крім того, відзначає, що нарахування в порядку ст. 625 Цивільного кодексу України здійснено позивачем лише на суми основного боргу. 
09.01.2025 через систему “Електронний суд” від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до прохальної частини якої просить суд стягнути з відповідача суму основного боргу у розмірі 10120397,30грн, 3% річних у розмірі 3278753,01грн. та інфляційні втрати у розмірі 11890018,14грн, всього 25289168,45грн. Подання заяви обґрунтовано тим, що станом на 23.12.2024 відповідач продовжує порушувати виконання грошових зобов`язань за договором, а саме не здійснив оплату вартості електричної енергії для врегулювання небалансів за червень 2023 в розмірі 10113702,25грн згідно виставленого до сплати рахунку №1004202400284 від 13.11.2024 на підставі Акту-корегування (врегулювання) №ВР/23/06-0525 від 06.05.2024 до Акту купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів від 30.06.2023 №ВН/23/06-0525, Акту-корегування (врегулювання) від 16.10.2023 №ВР/23/06-0525 згідно з договором від 16.05.2019 №0525-01041. Оскільки відповідачем станом на 23.12.2024 не сплачений борг по первісно заявленим позовним вимогам, позивачем також продовжений період нарахування заявлених у позові 3% річних та інфляційних, а також згідно ст.625 ЦК України нараховано 3% річних на борг у сумі 10113702,25грн відповідно до приєднаного до заяви розрахунку.
22.01.2025 через систему “Електронний суд” від відповідача надійшло клопотання про надання додаткового строку для подання заперечень по справі з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог та відкладення призначеного на 23.01.2025 підготовчого засідання.
Ухвалою від 23.01.2025 прийнято до розгляду заяву позивача б/н від 08.01.2025 про збільшення позовних вимог.
10.02.2025 через систему “Електронний суд” від представника відповідача надійшли заперечення з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, відповідно до змісту яких вважає, що обсяги за актом корегування (врегулювання) за червень 2023 спожиті КП “Компанія “Вода Донбасу” та не можуть бути віднесені на втрати ПрАТ “ДТЕК-Енерговугілля”. Зазначив, що КП "Компанія "Вода Донбасу" закуповувало електричну енергію напряму на ринку електричної енергії та сплачувало позивачу за прямими договорами послуги з передачі електричної енергії та вартість небалансів електричної енергії, однак через збитковість цього підприємства позивач використовуючи власне положення на ринку електричної енергії як адміністратор комерційного обліку та адміністратор платформи ММS та CYP неправомірно з перевищенням повноважень припинив діяльність КП "Компанія "Вода Донбасу" на ринку електричної енергії та закрив доступ до системи управління ринком ММS споживачу з 13.03.2023 саме з метою покладення майбутніх збитків на інших учасників ринку електричної енергії. Через закриття участі в роботі ринку електричної енергії у КП "Компанія "Вода Донбасу" став фактично відсутній енергопостачальник, у зв`язку з чим на підставі Положення про особливості постачання електричної енергії споживачам та розрахунків між учасниками роздрібного ринку електричної енергії у період дії в Україні воєнного стану, затвердженого наказом Міністерства енергетики України 13 квітня 2022 року №148, споживача КП "Компанія "Вода Донбасу" з 14.03.2023 переведено до постачальника «останньої надії» ДПЗД «Укрінтеренерго». Позивач, приймаючи свої рішення АКО та перекладаючи спожиті КП Компанії "Вода Донбасу" обсяги електричної енергії на відповідача мотивує це порушенням ОСР (відповідачем) вимог п.6.2.8 Правил роздрібного ринку електричної енергії, ігноруючи при цьому встановлену Постановою КМУ №1209 від 27.12.2018 «Деякі питання постачання електричної енергії захищеним споживачам та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України» пряму заборону на відключення означеного комунального підприємства від електропостачання. 
Таким чином, відповідач повністю не погоджується з актом корегування (врегулювання) за червень 2023 по третій версії, а також нарахованими відсотками річних на суму 10113702,25грн.
Додатково відповідач посилається на справу №905/1743/23, що розглядалася Господарським судом Донецької області за позовом ПрАТ НЕК «Укренерго» до АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» за договором передачі електричної енергії. В даній справі предметом спору також було стягнення НЕК «Укренерго» заборгованості з оператора системи розподілу у Донецькій області (ОСР). А ОСР, в свою чергу, також заперечували щодо віднесення об`ємів споживання КП «Компанія «Вода Донбасу» на втрати ОСР. Рішенням у даній справі в частинні задоволення вимог про стягнення вартості об`ємів споживання КП «компанія «Вода Донбасу» відмовлено.
Щодо задоволення інших вимог відповідач не заперечував.
10.02.2025 через систему “Електронний суд” від представника відповідача надійшло клопотання про залучення Комунального підприємства "Компанія "Вода Донбасу" як третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору.
13.02.2025 через систему “Електронний суд” надійшли заперечення позивача на надані відповідачем заперечення з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог та клопотання про залучення третьої особи. За змістом поданих заперечень позивач вважає заперечення відповідача необґрунтованими, щодо перекладення обсягів спожитої КП Компанії "Вода Донбасу" електроенергії на втрати відповідача посилається на порушення відповідачем вимог п.6.2.8 Правил роздрібного ринку електричної енергії та постанову НКРЕКП №1475 від 08.08.2023, відповідно до якої регулятором установлено, що в тому числі ПАТ "ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля" не дотримано вимоги абзацу третього пункту 6.2.8. глави 6.2. розділу VI Правил роздрібного ринку, зобов`язано ПАТ "ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля", АТ "ДТЕК Донецькі електромережі", ТОВ "ДТЕК Високовольтні мережі" припинити порушення абзацу третього пункту 6.2.8. глави 6.2. розділу VI Правил роздрібного ринку. 
Позивач також звертає увагу суду, що право на відшкодування таких збитків, пов`язаних з оплатою та адмініструванням втрат передбачених пунктом 6.5.8. глави 6.2. розділу VI Правил роздрібного ринку, відповідач намагався реалізувати, що вбачається з матеріалів справи №905/1185/23.
Крім того вважає, що рішення у даній справі не вплине на права або обов`язки Комунального підприємства "Компанія "Вода Донбасу", в зв`язку з чим просить відмовити відповідачу в залученні до участі у справі третьої особи КП "Компанія "Вода Донбасу".
11.03.2025 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшли додаткові пояснення з урахуванням заперечень позивача від 13.02.2025 року, в яких відповідач підтримує раніше викладену позицію та зазначає, що позивачем свідомо ігноруються норми Постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2018 (із змінами) №1209 «Деякі питання постачання електричної енергії захищеним споживачам та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України», яким затверджено Порядок забезпечення постачання електричної енергії захищеним споживачам та чітко зазначено, що відключення КП «Компанія «Вода Донбасу» на час бойових дій заборонено. Так здійснивши відключення споживача КП «Компанія «Вода Донбасу» відповідно до п.6.2.8 ПРРЕЕ призвело б до порушення відповідачем норм ч.3 та 4 ст. 60 Закону України «Про ринок електричної енергії». 
Крім того відповідач зазначив, що важливою є позиція КП «Компанія «Вода Донбасу», позов якого частково задоволений у справі №910/6820/24 щодо спірних об`єктів, в тому числі і об`ємів за червінь 2023, які є предметом спору в даній справі. Так, Господарський суд м. Києва підтримав позицію КП «Компанія «Вода Донбасу» щодо того, що його власне споживання повинно бути відображене на його точки обліку, а значить зняті с втрат відповідача (ОСР).
В прохальній частині відповідач просить суд задовольнити клопотання про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог КП «Компанія «Вода Донбасу».
Ухвалою від 02.05.2025 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Комунальне підприємство «Компанія «Вода Донбасу», встановлено залученій третій особі строк для надання письмових пояснень по суті спору.
09.05.2025 через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшла заява №б/н від 09.05.2025 про надання суду доказів надіслання позовної заяви та заяви про збільшення позовних вимог з додатками залученій до справи третій особі.
19.05.2025 через систему «Електронний суд» від представника відповідача надійшла заява №б/н від 16.05.2025 про надання суду доказів надсилання відзиву на позовну заяву з додатками, заперечення з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог та додаткових пояснень з урахуванням заперечень позивача від 13.02.2025 залученій до справи третій особі.
28.05.2025 через систему «Електронний суд» від представника залученої третьої особи надійшли письмові пояснення по справі. В наведених поясненнях третя особа зазначила про те, що вимоги ПрАТ «Національна енергетична компанія «Укренерго» стосовно стягнення заборгованості з ПАТ “ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля” у даній справі включають, зокрема, обсяги Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» та не можуть бути стягнуті, оскільки дані обсяги були, у тому числі, предметом спору в справі №910/6820/24, дані обсяги третя особа визнає як обсяги власного споживання.
За змістом пояснень, між третьою особою та позивачем укладено договір про врегулювання небалансів електричної енергії (типова форма якого затверджена у додатку 1 до Правил ринку, затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №307) №0350-01012 від 26.06.2019, який є чинний на теперішній час.
За твердженням третьої особи, КП «Компанія «Вода Донбасу» жодним чином не втрачала статус учаснику ринку електричної енергії, та є діючою стороною договору врегулювання небалансів №0350-01012 від 26.06.2019, а відповідно і закуповував електричну енергію на балансуючому ринку, оператором якого є - ОСП - ПрАТ «Укренерго», тому навіть присвоєння в 2019 році третій особі статусу «дефолтний», як виробнику електричної енергії не вплинуло на його право здійснювати закупку електричної енергії на балансуючому ринку для власного споживання.
Також третя особа зазначає, що позивач 13.03.2023 в односторонньому порядку видалив з реєстрів та закрив участь у роботі ринку електричної енергії для КП «Компанія «Вода Донбасу», тобто з 14.03.2023 третя особа втратила можливість самостійної участі в роботі енергетичних ринків. При цьому, свої дії позивач пояснює виконанням Постанови НКРЕКП від 1475 від 08.08.2023, однак третя особа наголошує, що позивач її видалив з системи управління ринком у березні 2023, в той час як постанова НКРЕКП №1475 прийнято 08.08.2023.
10.06.2025 через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшли додаткові пояснення у справі №01/35920 від 10.06.2025 на виконання ухвали суду від 02.05.2025. Зокрема у поясненнях позивач зазначає, що обсяг електроенергії спожитий споживачем КП «Компанія «Вода Донбасу» за червень 2023 становить 2571349кВт*год та відповідають скорегованому АКО обсягу електроенергії знятого з ПОН відповідними рішеннями.
22.07.2025 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшли додаткові пояснення у справі, в яких відповідач повністю не погоджується з актом корегування/врегулювання за червень 2023 по третій версії, а також нарахованими на цю суму (10 113 702,25грн) 3% річних у розмірі 29014,72грн.
21.08.2025 через систему «Електронний суд» від позивача надійшли заперечення на додаткові пояснення відповідача.
09.10.2025 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі, у якому просить суд зупинити провадження у справі до ухвалення та оприлюднення Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду постанови за результатами розгляду касаційної скарги ПАТ «Національна енергетична компанія «Укренерго» на постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.06.2025 та рішення Господарського суду міста Києва від 11.02.2025 у справі №910/6820/24.
Ухвалою суду від 09.10.2025 задоволено клопотання ПАТ “ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля” б/н від 09.10.2025 про зупинення провадження у справі №905/1441/24; зупинено провадження по справі №905/1441/24 до ухвалення та оприлюднення Верховним Судом постанови у справі №910/6820/24.
Ухвалою Господарського суду Донецької області від 05.11.2025 поновлено провадження у справі №905/1441/24; запропоновано учасникам справи надати письмові пояснення з урахуванням постанови Північного апеляційного господарського суду від 18.06.2025 та ухвали Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.10.2025 по справі №910/6820/24.
18.11.2025 через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшли пояснення №01/70389 від 18.11.2025 на виконання ухвали суду від 05.11.2025, в яких позивач підтримує раніше викладену позицію по справі, просить суд їх врахувати та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Ухвалою суду від 20.11.2025 закрито підготовче провадження у справі 905/1441/24 та призначено розгляд справи по суті на 18.12.2025.
Судове засідання 18.12.2025 року не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Макарової Ю.В. на лікарняному та ухвалою суду від 24.12.2025 призначено розгляд справи по суті на 30.01.2026.
У судовому засіданні 30.01.2026 в приміщенні суду до перерви приймав участь представник позивача, який підтримав позовні вимоги в повному обсязі. У судовому засіданні представник відповідача та третьої особи участь не приймали про місце, час та дату судового засідання були повідомленні належним чином шляхом направлення ухвали суду від 24.12.2025 до їх електронних кабінетів.
Стаття 42 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони.
Згідно з частиною 1 статті 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
З огляду на те, що під час розгляду справи судом було створено сторонам необхідні умови для доведення фактичних обставин справи, зокрема, було надано достатньо часу для реалізації кожним учасником спору своїх процесуальних прав, передбачених статтями 42, 46 ГПК України, зважаючи на належне повідомлення сторін про розгляд справи та наявність в матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд розглянув справу за наявними в ній матеріалами.
Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Розглянувши подані документи, дослідивши матеріали справи, господарський суд ВСТАНОВИВ:
Відповідно до Правил ринку ПАТ “ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля” (відповідач) заявою від 07.05.2019 надало письмову згоду на приєднання до договору про врегулювання небалансів електричної енергії, згідно з п.1.3 якого СВБ (сторона відповідальна за баланс) врегульовує небаланси електричної енергії, що склалися в результаті діяльності її балансуючої групи на ринку електричної енергії, або передає свою відповідальність за небаланси електричної енергії іншій СВБ шляхом входження до її балансуючої групи.
Листом від 21.05.2019 №01/18086 позивач повідомив відповідача про укладання договору про врегулювання небалансів електричної енергії та долучення до реєстру учасників ринку за ідентифікатором договору №05-25-01041 з датою акцептування 16.05.2019 (далі - договір). 
У відповідності до пунктів 1.1, 1.2 договору він є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови врегулювання небалансів електричної енергії СВБ, у тому числі її балансуючої групи. Цей договір є договором приєднання в розумінні ст.634 ЦК України, умови якого мають бути прийняті іншою стороною не інакше, як шляхом приєднання до запропонованого договору в цілому. На підставі цього договору сторона, що приєднується, набуває статусу учасника ринку та здійснює свою діяльність у якості СВБ.
Умови публічного договору приєднання про врегулювання небалансів електричної енергії, затверджено наказами НЕК Укренерго від 08.07.2024 за №393, та оприлюднено на офіційному сайті НЕК Укренерго за посиланням https://ua.energy/.
ОСП (оператор системи передачі) врегульовує небаланси електричної енергії з СВБ у порядку, визначеному Законом України «Про ринок електричної енергії» та Правилами ринку, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14 березня 2018 №307 (далі - Правила ринку) (п.1.4. договору). 
Врегулюванням небалансів електричної енергії є вчинення СВБ правочинів щодо купівлі-продажу електричної енергії є вчинення СВБ правочинів щодо купівлі-продажу електричної енергії та оплати платежів відповідно до Правил ринку (п.1.5 договору).
За умовами п.2.1 договору вартість небалансів електричної енергії та суми платежів, що передбачені до сплати зі сторони СВБ та ОСП, розраховуються АР (адміністратор розрахунків) для кожного розрахункового періоду доби відповідно до Правил ринку. Оплата платежів відповідно до цього договору здійснюється з урахуванням податків та зборів, передбачених діючим законодавством. За підсумками місяця визначається індикативна величина – середньозважена ціна небалансів електричної енергії за розрахунковий місяць, що розраховується шляхом ділення загальної вартості небалансів електричної енергії на загальних обсяг небалансів електричної енергії.
Порядок розрахунку обсягів, ціни та вартості небалансів електричної енергії визначається Правилами ринку (п.2.2 договору).
Пунктом 3.1 договору встановлено, що при невиконанні або неналежному виконанні умов цього договору сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором, Правилами ринку, Кодексом системи передачі, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 №309, Законом України “Про ринок електричної енергії” та чинним законодавством України.
ОСП має право на своєчасну оплату вартості небалансу електричної енергії, що склався на ринку в певному розрахунковому періоді (п.3.2 договору).
Відповідно до п.5.1 договору формування ОСП декадних звітів СВБ, місячних звітів СВБ, позапланових звітів СВБ, звітів про коригування, забезпечення СВБ коштів на рахунку ескроу СВБ відповідно до них, формування актів та списання ОСП коштів з рахунків ескроу СВБ на поточний рахунок із спеціальним режимом використання ОСП здійснюються відповідно до процедур та у строки, визначені Правилами ринку та цим договором.
Відповідно до пункту 1.1.2. Правил ринку поточна заборгованість ППБ/СВБ - сума поточного зобов`язання ППБ/СВБ перед ОСП (з ПДВ) щодо забезпечення необхідної суми грошових коштів на рахунку ескроу ППБ/СВБ за результатами декадного звіту про розрахунки ППБ за балансуючу електричну енергію (далі - декадний звіт ППБ), місячного звіту про розрахунки ППБ за балансуючу електричну енергію (далі - місячний звіт ППБ), декадного звіту про розрахунки СВБ за небаланси електричної енергії (далі - декадний звіт СВБ), місячного звіту про розрахунки СВБ за небаланси електричної енергії (далі - місячний звіт СВБ), позапланового звіту про розрахунки СВБ за небаланси електричної енергії (далі - позаплановий звіт СВБ) та звіту про коригування, термін виконання яких відповідно до цих Правил не минув; рахунок ескроу для фінансових гарантій - рахунок умовного зберігання, відкритий учасником ринку в будь-якому з визначених ОСП банків, для забезпечення фінансової гарантії за договором про врегулювання небалансів, відповідно до цих Правил.
Подання платіжних документів здійснюється сторонами відповідно до Правил ринку (п.5.6 договору).
За умовами п.5.7. та п.5.8. договору якщо СВБ має заперечення до інформації, яка міститься у первинному документі, то вона зобов`язана повідомити про це ОСП протягом двох робочих днів з дня його виставлення. Наявність заперечень СВБ не є підставою для несвоєчасного забезпечення СВБ наявності коштів на рахунку ескроу та не може бути підставою для обмеження ОСП щодо вимоги платежу фінансової гарантії, що надається СВБ ОСП. Надані заперечення враховуються ОСП при обчисленні платежів у порядку передбаченому Правилами ринку. 
Відповідно до п.5.9 договору ОСП формує та направляє Акт купівлі-продажу (далі - Акт) до СВБ не пізніше 13 календарного дня місяця, наступного за розрахунковим. Підписання Акту відбувається в електронній формі (за допомогою системи, яка забезпечує функціонування електронного документообігу з накладанням КЕП (за винятком випадків, коли використання електронного підпису прямо заборонено Законом), що забезпечує юридично значимий електронний документообіг між сторонами та розміщений у мережі Інтернет за посиланням: https://online.ua.energy/., або у паперовій формі шляхом підписання уповноваженою особою Акта (у разі неможливості підпису в електронній формі).
Сторонами має бути забезпечена можливість здійснення електронного документообігу шляхом реєстрації у системі, яка забезпечує функціонування електронного документообігу.
Протягом двох робочих днів з дня направлення ОСП до СВБ Акта СВБ розглядає та повертає ОСП один примірник Акта, підписаний зі своєї сторони.
Акт повинен бути підписаний cсторонами в один і той самий спосіб.
У разі незгоди із розрахунками ОСП відповідно до Акта СВБ протягом двох робочих днів надсилає ОСП обґрунтовані зауваження щодо цього Акта та ініціює спір відповідно до норм чинного законодавства. До здійснення коригування обсяг та вартість електричної енергії визначається за даними зазначеними в Акті. 
Якщо СВБ протягом двох робочих днів з дня направлення ОСП до СВБ Акта не ініціював спір та не направив до ОСП підписаний зі сторони СВБ примірник Акта, то такий Акт вважається підписаний СВБ.
За змістом п.5.10 договору СВБ протягом двох робочих днів повертає ОСП примірник підписаного зі своєї сторони Акту купівлі-продажу у паперовому та/або електронному вигляді (засобами електронного документообігу з накладенням КЕП). 
Договір набирає чинності з дати реєстрації ОСП СВБ відповідно до її заяви-приєднання до цього договору і є чинним до 31 грудня включно року, у якому була надана заява-приєднання. Після реєстрації учасника ринку ОСП зобов`язаний надати такій СВБ витяг з відповідного реєстру (п.9.1 договору).
Якщо жодна зі сторін не звернулася до іншої сторони у строк не менше ніж за 1 місяць до закінчення терміну дії цього договору з ініціативою щодо його розірвання, то цей договір вважається продовженим на наступний календарний рік на тих же умовах (п. 9.2 договору).
Цей договір може бути змінений ОСП в односторонньому порядку у разі внесення Регулятором змін до типового договору про врегулювання небалансів електричної енергії, який є додатком 1 до Правил ринку (п.10.1 договору). 
З огляду на те, що під час розгляду справи жодна із сторін не надала суду доказів звернення з пропозицією щодо його розірвання, термін дії договору продовжувався на кожен наступний період та був чинним на момент виникнення спірних правовідносин. 
На виконання умов договору позивачем за період серпень 2024 складений Акт №СВБ_02_2024_08_0525 купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів від 31.08.2024 на суму 6695,05грн, вказаний акт підписаний уповноваженими представниками сторін в електронній формі шляхом накладення електронного підпису, що підтверджується протоколами створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису.
Позивач в системі управління ринком (http//mms.ua.energy – скорочено ММS) 11.09.2024 сформував та виставив відповідачу звіт за серпень 2024 на суму 6695,05грн за електричну енергію, який відповідач повинен був оплатити до 13.09.2024 включно. 
Позивач також здійснив коригування раніше купленої електричної енергії за червень 2023 року. Так, згідно з складеним Актом-корегування (врегулювання) від 06.05.2024 №ВР/23/06-0525 до Акту купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів від 30.06.2023 №ВН/23/06-0525, Акту-корегування (врегулювання) від 16.10.2023 №ВР/23 були збільшені зобов`язання відповідача щодо врегулювання небалансів на суму 10 113 702,25грн з ПДВ щодо обсягів за період з 01.06.2023 по 30.06.2023.
Вказаний акт-коригування підписаний з боку позивача за допомогою кваліфікованого електронного підпису, про що свідчать доданий до матеріалів справи протокол створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису.
06.05.2024 та 15.08.2024 акт корегування через електронний сервіс АСКОД було направлено відповідачу на підписання, однак останнім не був підписаний.
13.11.2024 через електронний сервіс АСКОД позивач виставив відповідачу рахунок-фактуру №1004202400284 від 13.11.2024 на суму 10113702,25грн в т.ч ПДВ за результатами врегулювання червня 2023 року. Кінцевий термін оплати 18.11.2024.
Вказані акти відповідачем не сплачені, що також стало підставою для нарахування 3% річних та інфляційних втрат на суму боргу за період серпень 2024, 3% річних на суму боргу за період червень 2023.
Також позивач посилається на прострочення відповідачем сплати заборгованості, яка виникла на підставі договору про врегулювання небалансів електричної енергії №0525-01041 від 16.05.2019 та стягнута згідно наведених нижче рішень Господарського суду Дніпропетровської області, що стало підставою для нарахування стягнення інфляційної складової боргу та процентів річних, а також звернення позивача до суду в межах цієї справи.
1) Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 05.02.2024 у справі №904/1303/23 позов задоволено у повному обсязі, стягнуто з Приватного акціонерного товариства «ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля» на користь Приватного акціонерного товариства «Національна Енергетична компанія «Укренерго» основний борг у розмірі 53763076,71грн, 3% річних у розмірі 939 258,26грн, інфляційні збитки у розмірі 1157359,61грн, а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 837880,41грн.
Вказаним рішенням було встановлено факт неналежного виконання відповідачем грошових зобов`язань за договором про врегулювання небалансів електричної енергії №0525-01041 від 16.05.2019 за виставлений позивачем за результатами врегулювання та оформлення Актів-корегування (врегулювання) до Актів купівлі-продажу електричної енергії за періоди травень 2021, червень 2021, жовтень 2021, грудень 2021, січень 2022, березень 2022, квітень 2022, липень 2022, березня 2022 (з урахуванням Акту-корегування (врегулювання) від 10.08.2022) та за несплату рахунків виставленим Позивачем відповідно до п.5.1. Договору та пунктів 7.3.1., 7.7.3. Правил ринку за період з першої декади серпня 2023р. по третю декаду вересня 2023р., загальна сума основного боргу відповідача становить 53 762 076,71грн.
Позивач в межах справи №904/1303/23 нарахував та заявив вимогу про стягнення з відповідача 3% річних у загальному розмірі 939 258,26грн за загальний період з 03.03.2022 по 26.10.2023 та інфляційні втрати у загальному розмірі 1 157 359,61грн за загальний період з березня 2022 по жовтень 2023 року, які були задоволенні судом.
За результатом апеляційного розгляду справи Центральний апеляційний господарський суд постановою від 02.09.2024 рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.02.2024р. у справі №904/1303/23 залишити без змін.
На виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.02.2024, яке набуло чинності 02.09.2024, судом був виданий судовий наказ від 23.09.2024.
З огляду на те, що відповідачем станом на дату подання даного позову рішення у справі №904/1303/23 не виконано, заборгованість не сплачена, позивачем за період з 27.10.2023 по 23.12.2024 на заборгованість у розмірі 53 762 076,71грн. нараховані 3% річних у розмірі 1883749,37грн та інфляційні у розмірі 6324139,89грн.
2) Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 19.06.2024 у справі №904/428/24 позов задоволено у повному обсязі, стягнуто з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК ПЕМ-ЕНЕРГОВУГІЛЛЯ" на користь Приватного акціонерного товариства "Національна Енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" заборгованість за фактично надані послуги за період листопад - грудень 2023, врегулювання/корегування грудень 2022 у розмірі 21 445 232,48грн, 3% річних у розмірі 158 299,05грн, інфляційні втрати у розмірі 150 609,55грн; стягнуто з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК ПЕМ-ЕНЕРГОВУГІЛЛЯ" на користь Приватного акціонерного товариства "Національна Енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" заборгованість за фактично надані послуги за період січень - лютий 2024, врегулювання/корегування грудень 2023 у розмірі 39 355 989,71грн, 3% річних у розмірі 222 542,99грн, інфляційні втрати у розмірі 209 301,56грн; стягнуто з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК ПЕМ-ЕНЕРГОВУГІЛЛЯ" на користь Приватного акціонерного товариства "Національна Енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" витрати зі сплати судового збору в розмірі 923 129,63грн.
Відповідно до змісту зазначеного рішення, позивачем нараховані 3% річних та інфляційні наступним чином: 3% річних у розмірі 158 299,05грн за загальний період з 21.11.2023 по 25.03.2024 та інфляційні втрати у розмірі 150 609,55грн за загальний період з грудня 2023 року по лютий 2024 року (за період листопад - грудень 2023, врегулювання/корегування грудень 2022); 3% річних у розмірі 222 542,99грн за загальний період з 18.01.2024 по 25.03.2024 та інфляційні втрати у розмірі 209 301,56грн. за загальний період з лютого по березень 2024 року (за період січень - лютий 2024, врегулювання/корегування грудень 2023).
За результатом апеляційного розгляду справи Центральний апеляційний господарський суд постановою від 07.10.2024 рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.06.2024 у справі №904/428/24 залишити без змін.
На виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.06.2024, яке набуло чинності 07.10.2024, судом були виданні судові накази від 21.10.2024.
З огляду на те, що відповідачем станом на дату подання даного позову рішення у справі №904/428/24 не виконано, заборгованість не сплачена, позивачем за період за період 26.03.2024 по 23.12.2024 на заборгованість у розмірі на загальну суду 60801222,19грн. нараховані 3 % річних у розмірі 1360551,95грн, інфляційні у розмірі 5544800,43грн.
3) Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 18.09.2024 у справі №904/2755/24 позов задоволено повністю, стягнуто з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК ПЕМ-ЕНЕРГОВУГІЛЛЯ" на користь Приватного акціонерного товариства "Національна Енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" основний борг у розмірі 61992,52грн, 3% річних у розмірі 285,47грн, інфляційні втрати у розмірі 429,55грн, витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40грн.
У зазначеному рішенні судом встановлено наявність заборгованості відповідача перед позивачем у розмірі 61992,52грн та правомірність нарахування 3% річних за період з 19.03.2024 по 12.06.2024 у сумі 285,47грн та інфляційних втрат у сумі 429,55грн.
На виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.09.2024, яке набуло чинності 09.10.2024, судом були виданні судові накази від 28.10.2024.
З огляду на те, що відповідачем станом на дату подання даного позову рішення у справі №904/2755/24 не виконано, заборгованість не сплачена, позивачем за період за період з 13.06.2024 по 23.12.2024 на заборгованість у розмірі 61992,52грн нараховані 3% річних у розмірі 985,79грн та інфляційні у розмірі 5115,75грн.
4) Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 16.07.2024 у справі №904/6368/23 позов задоволено у повному обсязі, стягнуто з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК ПЕМ-ЕНЕРГОВУГІЛЛЯ" на користь Приватного акціонерного товариства "Національна Енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" основний борг у розмірі 139267,14грн., 3% річних у розмірі 328,58грн., а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 2684,00грн.
Рішенням встановлено наявність заборгованості відповідача у розмірі 139267,14грн та правомірність нарахування 3% річних у розмірі 328,58грн за період з 19.10.2023 по 04.12.2023. 
На виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.07.2024, яке набуло чинності 06.08.2024, судом були виданні судові накази від 02.09.2024.
З огляду на те, що відповідачем станом на дату подання даного позову рішення у справі №904/6368/23 не виконано, заборгованість не сплачена, позивачем за період з 05.12.2023 по 23.12.2024 на заборгованість у розмірі 139267,14грн нараховані 3% річних у розмірі 4395,75грн та інфляційні втрати у розмірі 15607,89грн.
Неналежне виконання відповідачем своїх договірних зобов`язань зі сплати акту купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів від 31.08.2024 за період серпень 2024 на суму 6695,05грн, несплата донарахувань за наслідком корегування періоду червень 2023 за рахунком-фактурою №1004202400284 від 13.11.2024 на суму 10113702,25грн, та не виконання судових рішень у зазначених вище господарських справах стало підставою звернення з позов до суду з вимогами про стягнення сума основного боргу у розмірі 10120397,30грн, 3% річних у розмірі 3278753,01грн та інфляційних втрат у розмірі 11890018,14грн.
Відповідач у відзиві на позовну заяву та під час розгляду справи не заперечив проти виникнення заборгованості у розмірі 6695,05грн за період серпень 2024. Разом з цим заперечив покладення на нього зобов`язань щодо сплати в якості небалансів обсягів електричної енергії, які були спожиті КП "Компанія "Вода Донбасу" за період червень 2023 у розмірі 10113702,25грн. Також відповідач не погоджується з обраним позивачем початком періоду нарахування 3% річних та інфляційних на суму боргу присудженої до стягнення судовими рішеннями, оскільки вважає, що у позивача з`явилось право на нарахування сум в порядку ст.625 Цивільного кодексу України лише після набуття рішеннями суду законної сили, при цьому лише з урахуванням позиції ВС КГС від 20.11.2020 по справі №910/13071/19 та лише на суму основної заборгованості. У відзиві відповідач виклав власний розрахунок інфляційних та 3% річних.
Третя особа у письмових пояснення зазначила, що вимоги ПрАТ “Національна енергетична компанія “Укренерго” стосовно стягнення заборгованості з ПрАТ “ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля” у даній справі включають обсяги КП «Компанія "Вода Донбасу», та не можуть бути стягнуті, оскільки дані обсяги були у тому числі предметом спору в справі №910/6820/24, дані обсяги третя особа визнає як обсяги власного споживання.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об`єктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає вимоги позивача до відповідача такими, що підлягають частковому задоволенню, враховуючи наступне.
Згідно з ч.1 ст.68 Закону України “Про ринок електричної енергії” в Україні функціонує єдиний балансуючий ринок. На балансуючому ринку оператором системи передачі здійснюються: купівля та продаж електричної енергії для балансування обсягів попиту та пропозиції електричної енергії у межах поточної доби; купівля та продаж електричної енергії з метою врегулювання небалансів електричної енергії сторін, відповідальних за баланс.
Функції оператора системи передачі виконує НЕК “Укренерго”.
За приписами ст.52, ст.53 Закону України “Про ринок електричної енергії” на оператора системи передачі також покладаються функції адміністратора розрахунків та адміністратора комерційного обліку.
Відповідно до ч.1 ст.4, ч.3 ст.3 “Про ринок електричної енергії” учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Обов`язковою умовою участі в ринку електричної енергії (крім споживачів, які купують електроенергію за договором постачання електричної енергії споживачу) є укладення договору про врегулювання небалансів з оператором системи передачі.
Згідно з ч.1 ст.633 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) публічним є договір, в якому одна сторона – підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування, тощо).
Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ст.634 ЦК України).
Як свідчать матеріали справи відповідно до положень Цивільного кодексу України, Закону України “Про ринок електричної енергії”, Правил ринку, відповідач надісланою позивачу заявою про укладення договору про врегулювання небалансів електричної енергії ініціював приєднання до умов договору про врегулювання небалансів електричної енергії (ідентифікатор договору: 0525-01041; дата акцептування: 16.05.2019), який є публічним договором приєднання, що встановлює порядок та умови врегулювання небалансів електричної енергії СВБ.
За змістом п. 1.1.2 глави І розділу 1.1 Правил ринку договір про врегулювання небалансів електричної енергії є договором, відповідно до якого суб`єкт господарювання набуває статусу учасника ринку та здійснюється врегулювання небалансів електричної енергії.
Пунктом п. 1.5.1 глави І розділу 1.5 Правил ринку визначено, що усі учасники ринку, крім споживачів, які купують електричну енергію за договорами про постачання електричної енергії споживачу, несуть відповідальність за свої небаланси електричної енергії, для чого кожен учасник ринку зобов`язаний стати СВБ або передати свою фінансову відповідальність за небаланси іншій СВБ шляхом входження до її балансуючої групи на підставі укладення/приєднання до відповідного договору.
Пунктом 1.11.1 розділу І Правил ринку передбачено, що за допомогою системи управління ринком здійснюється управління процесами, зокрема, виконанням необхідних розрахунків, реєстрацією ринкових даних і результатів. Система управління ринком забезпечує, зокрема, проведення розрахунків за небаланси електричної енергії.
Розбіжності між учасником ринку та ОСП щодо даних комерційного обліку врегульовуються між ОСП та СВБ шляхом проведення планових та позапланових коригувань у випадку надання АКО до АР оновлених сертифікованих даних комерційного обліку (п.1.1 Додатку 10 Правил ринку).
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 33 Закону України “Про ринок електроенергії” оператор системи передачі має право своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за продану електричну енергію на балансуючому ринку. 
Подання платіжних документів здійснюється сторонами відповідно до Правил ринку (п.5.6. договору).
Так, позивач у даній справі пред`явив на оплату небалансів за поточними зобов`язаннями за серпень 2024, які не були оплачені відповідачем, заперечення щодо об`єму та суми за вказаний період відповідач не надав.
Як вже встановлено судом, в межах виконання умов договору №0525-01041 від 16.05.2019 ПАТ "Укренерго" за серпень 2024 склав Акт №СВБ_02_2024_08_0525 купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів від 31.08.2024 на суму 6695,05грн, який отриманий відповідачем та підписаний його представником. 
11.09.2024 позивач в системі ММS виставив відповідачу платіжний документ (звіт за серпень 2024) за небаланси електричної енергії, згідно з яким відповідач зобов`язаний сплатити за електричну енергію з метою врегулювання небалансів. 
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 33 Закону України «Про ринок електроенергії» оператор системи передачі має право своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за продану електричну енергію на балансуючому ринку.
Відповідно до п.3.2 договору ОСП має право, зокрема, на своєчасну оплату вартості небалансу електричної енергії, що склався на ринку в певному розрахунковому періоді.
Відповідно до ст. 525 ЦК України не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, якщо інше не встановлено законом або договором.
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з частиною першою статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до п.7.3.2. Правил ринку АР о 08:00 на третій робочий день з дня надсилання повідомлення про формування місячного звіту СВБ перераховує з рахунку ескроу СВБ на поточний рахунок із спеціальним режимом використання ОСП кошти в обсязі, достатньому для оплати СВБ небалансів відповідно до Акта купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів.
Пунктом 7.7.3 Правил ринку передбачено, що оплата платіжного документа з банківського рахунку учасника ринку на банківський рахунок АР здійснюється протягом двох банківських днів з дати направлення платіжного документа.
Так, відповідно до наявного в матеріалах справи скріншоту з системи MMS позивач 11.09.2024 виставив відповідачу місячний звіт СВБ, відтак граничний строк оплати до 13.09.2024 включно та з 14.09.2024 почалося прострочення платежу.
Факт купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів у вказаному в спірному акті №СВБ_02_2024_08_0525 від 31.08.2024 об`ємі не спростований відповідачем під час розгляду справи, у відзиві відповідач підтвердив, що заборгованість у розмірі 6695,05грн обліковується в бухгалтерському обліку ПАТ “ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля”.
Відповідно до ч. 1 ст. 75 ГПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.
Оплату відповідач не здійснив, чим порушив зобов`язання за договором про врегулювання небалансів електричної енергії від 16.05.2019 № 0525-01041. 
Відповідно до статті 598 ЦК України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.
Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з статтею 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
За приписами статті 598 ЦК України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.
Враховуючи відсутність доказів сплати заборгованості за серпень 2024 у розмірі 6695,05грн., позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню.
Позивачем також заявлені до стягнення 3% річних у розмірі 55,43грн та інфляційні втрати у розмірі 354,18грн у зв`язку з несплатою заборгованості за період серпень 2024 року у розмірі 6695,05грн.
Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Тобто приписи цієї статті поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема окремі види зобов`язань.
У постанові від 07.04.2020 у справі №910/4590/19 Велика Палата Верховного Суду, аналізуючи правову природу правовідносин, які виникають на підставі положень статті 625 Цивільного кодексу України, звернула увагу на те, що інфляційні та річні проценти нараховуються на суму простроченого основного зобов`язання. Тому зобов`язання зі сплати інфляційних та річних процентів є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного і поділяє його долю. Відповідно й вимога про сплату інфляційних та річних процентів є додатковою до основної вимогою.
Відповідно до приєднаного до матеріалів справи розрахунку, нарахування в порядку ст. 625 ЦК України здійснені позивачем за період з 14.09.2024 по 23.12.2024, судом встановлено, що при нарахуванні інфляційних позивачем застосований кінцевий індекс інфляції за листопад 2024 без урахування індексу за грудень 2024.
Перевіривши за допомогою програми інформаційно-пошукової системи "ЛІГА Закон" здійснений позивачем розрахунок річних та інфляційних, суд встановив, що він є правомірним та арифметично вірним.
Оскільки відповідач неналежним чином виконав свої зобов`язання щодо оплати вартості небалансів за серпень 2024, це є достатньою правовою підставою для стягнення нарахованих на суму боргу 3% річних у розмірі 55,43грн та інфляційних втрат у розмірі 354,18грн., отже вимоги в цій частині підлягають задоволенню.
Крім того, позивач просить суд стягнути борг, який утворився внаслідок здійснення позивачем коригування суми за період червень 2023 відповідно до акту корегування (врегулювання) за третьою версією на суму в розмірі 10 113 702,25грн.
Відповідач категорично не погоджується з діями позивача щодо віднесення на нього зобов`язань щодо сплати як небалансів обсягів електричної енергії, які були спожиті КП «Компанія «Вода Донбасу» за період червень 2023 в обсязі 2571349 кВт/г на суму 10 113 702,25грн.
Третя особа підтверджує таке твердження відповідача та надає довідку №0-02/109 від 11.10.2024, відповідно до якої КП “Компанія “Вода Донбасу” визнає як власний обсяг фактичного споживання електричної енергії за період червень 2023 у розмірі 2571349 кВт/г.
КП «Компанія «Вода Донбасу» надала пояснення, що остання є учасником ринку електричної енергії як постачальник на підставі діючої ліцензії №598 від 22.04.2019 та у спірний період і на теперішній час є діючою стороною договору з НЕК «Укренерго» про врегулювання небалансів №0350-01012 від 26.06.2019, отже КП «Компанія «Вода Донбасу» мало право закуповувати електричну енергію на балансуючому ринку, оператором якого є НЕК «Укренерго». Надання у 2019 році КП «Компанія «Вода Донбасу» статусу «Дефолтний» стосувалось третьої особи виключно як виробника електричної енергії, відтак не вплинуло на його право здійснювати закупку електричної енергії на балансуючому ринку для власного споживання.
Позивач 13.03.2023 в односторонньому порядку видалив з реєстрів та закрив участь у роботі ринку електричної енергії для КП "Компанія "Вода Донбасу" та закрив участь у роботі ринку електричної енергії, та відповідно третя особа втратила можливість самостійної участі в роботі енергетичних ринків.
Таким чином, відповідач повністю не погоджується з актом корегування (врегулювання) за червень 2023 по третій версії, а також нарахованими на суму 10113702,25грн інфляційними та 3% річних. 
Позивач не заперечував та не надав доказів невірного визначення відповідачем обсягів електричної енергії, які були спожиті КП «Компанія «Вода Донбасу». Проте наполягав на тому, що відповідачем допущено порушення правил ринку електричної енергії та наявні підстави для застосування п.6.2.8 Правил роздрібного ринку електричної енергії та покладання спірних обсягів за період червень 2023 на відповідача. А саме, за позицією НЕК «Укренерго», відповідач як оператор системи мав припинити електроживлення об`єктів КП «Компанія «Вода Донбасу» через 90 днів з першого дня постачання йому електричної енергії постачальником «останньої надії» (ДПЗД «Укрінтеренерго»). Крім того, позивач доводить свою позицію посиланням на постанову НКРЕКП №1475 від 08.08.2023, якою регулятор встановивши порушення, зобов`язав відповідача їх припинити.
Суд зазначає, що за відсутності в матеріалах справи доказів будь-якого врегулювання розбіжностей, які виникли між сторонами щодо обсягів коригування за червень 2023, питання щодо наявності підстав для такої сплати та стягнення суми заборгованості, по якої є незгода відповідача, мають бути розглянуті судом під час вирішення даного спору.
Матеріалами справи підтверджується, що включені позивачем до небалансів відповідача обсяги електричної енергії за червень 2023 співпадають з обсягами фактичного споживання електричної енергії КП «Компанія «Вода Донбасу» відповідно до довідки №0-02/109 від 11.10.2024. 
Заперечень щодо обсягів споживання КП «Компанія «Вода Донбасу» сторони не надали.
Таким чином, суть спору в цій частині є спір між сторонами щодо правомірності віднесення обсягів спожитої електричної енергії КП «Компанія «Вода Донбасу» на небаланси відповідача.
З викладених обставин вбачається, що спірні обсяги електричної енергії були фактично спожиті КП «Компанія «Вода Донбасу», яке у відповідний період було самостійним учасником ринку електричної енергії, мало діючий договір про врегулювання небалансів з НЕК «Укренерго» та здійснювало закупівлю електричної енергії на балансуючому ринку.
Суд приймає до уваги, що обсяги споживання не заперечуються сторонами, а також те, що КП «Компанія «Вода Донбасу» перебувало у договірних відносинах з позивачем. Водночас зазначені обсяги електричної енергії, були позивачем віднесені на небаланси відповідача, що і стало підставою для заявлення вимог у цій справі.
Підставами позову в частині стягнення 10113 702,25грн позивач визначає допущення відповідачем порушень пункту 6.2.8 глави 6.2 розділу VI ПРРЕЕ, що в тому числі обґрунтовується посиланням на постанову НКРЕКП №1475 від 08.08.2023, якою регулятор, встановивши відповідні порушення, зобов`язав відповідача їх припинити.
При цьому слід відзначити, що ці порушення позивач розцінює як порушення відповідачем умов договору від 16.05.2019 № 0525-01041 про врегулювання небалансів електричної енергії, про що свідчить складання позивачем актів корегування саме в межах зобов`язань за цим договором.
Відповідно до п.6.2.8 ПРРЕЕ постачальник «останньої надії» постачає електричну енергію споживачу протягом строку, що не може перевищувати 90 днів. Якщо споживач протягом 90 днів не укладе відповідний договір про постачання електричної енергії з іншим електропостачальником або договір купівлі-продажу електричної енергії на ринку електричної енергії, електроживлення його об`єкта (об`єктів) має бути припинено оператором системи. У разі нездійснення оператором системи припинення електроживлення об`єкта (об`єктів) споживача через 90 днів з першого дня постачання йому електричної енергії постачальником «останньої надії», обсяги електричної енергії, спожитої цим споживачем, починаючи з 91 дня покладаються адміністратором комерційного обліку на втрати оператора системи. Збитки, пов`язані з оплатою та адмініструванням втрат, які виникли внаслідок порушення цих Правил іншими учасниками роздрібного ринку, оператор системи відшкодовує, оформивши претензію цьому (цим) учаснику (учасникам) роздрібного ринку на відшкодування збитків у порядку, передбаченому розділом VIII цих Правил.
Аналіз вказаної норми свідчить про те, що покладення адміністратором комерційного обліку відповідних обсягів електричної енергії спожитої споживачем, електроживлення об`єкта якого не припинено зі спливом встановленого строку за відповідних умов, на втрати оператора системи є заходом відповідальності, який застосовується у разі встановлення факту безпідставної бездіяльності такого оператора у випадках, передбачених зазначеною нормою.
Отже, визначені п.6.2.8 ПРРЕЕ правові наслідки мають позадоговірний характер, виникають не з договірних відносин сторін на підставі договору про врегулювання небалансів електричної енергії, а з вказаних ПРРЕЕ, а відтак не можуть бути реалізовані шляхом стягнення спірної суми як заборгованості за договором про врегулювання небалансів електричної енергії.
Водночас договір про врегулювання небалансів регулює інші правовідносини, пов`язані з обліком та оплатою відхилень сторони, відповідальної за баланс, що виникають у процесі її діяльності. Натомість у даному випадку йдеться не про відхилення, спричинені діями відповідача як сторони, відповідальної за баланс, а про наслідки можливого порушення ним регуляторних вимог.
Таким чином, правовідносини, на які посилається позивач, за своєю природою є позадоговірними, оскільки виникають із факту порушення приписів нормативного акта, мають характер відповідальності та підлягають реалізації через спеціальні механізми, відмінні від стягнення договірної заборгованості. 
Відтак порушення приписів п.6.2.8 ПРРЕЕ утворює самостійний предмет доказування, відмінний від предмета доказування у спорах про виконання договірних зобов`язань.
Аналогічний правовий висновок викладений у рішенні Господарського суду Донецької області від 27.03.2025 та постанові Східного апеляційного господарського суду від 01.07.2025 у справі №905/1491/24, залишених без змін постановою Верховного Суду від 09.09.2025.
На підставі викладеного суд дійшов висновку про відсутність доведених позивачем правових підстав для включення спірних обсягів споживання електричної енергії КП «Компанія «Вода Донбасу» до небалансів відповідача за договором від 16.05.2019 №0525-01041 про врегулювання небалансів електричної енергії, порушення умов якого позивач поклав в основу заявлених вимог про стягнення 10113702,25грн.
В свою чергу, застосування судом іншого, ніж визначається позивачем, обґрунтування позову за власною ініціативою, буде зміною обставин та, як наслідок, і підстав позову, право на яке в силу приписів ст. ст. 14, 46 ГПК України має виключно позивач.
Викладене унеможливлює задоволення судом позову в частині стягнення з відповідача заявленої позивачем заборгованості за договором від 16.05.2019 №0525-01041 про врегулювання небалансів електричної енергії у розмірі 10113 702,25грн.
Поряд з цим, постановою Кабінету Міністрів України №1209 від 27.12.2018 затверджено Порядок забезпечення постачання електричної енергії захищеним споживачам, яким визначено, зокрема, процедуру формування переліку таких споживачів, а також особливості обмеження та припинення електропостачання.
Вказаною постановою встановлено особливості забезпечення електропостачання захищених споживачів. У розділі "Загальні питання" зазначеного Порядку встановлено, що на час проведення операції Об`єднаних сил обмеження, відключення електропостачання не застосовуються щодо об`єктів Комунального підприємства "Компанія "Вода Донбасу".
Наведене свідчить про існування нормативно встановленого обмеження щодо можливості припинення електропостачання об`єктів КП «Компанія «Вода Донбасу», що у свою чергу суперечить доводам позивача про наявність у відповідача безумовного обов`язку припинити електроживлення об`єктів цього споживача у виконання п.6.2.8 ПРРЕЕ.
За наявності прямої заборони на відключення електропостачання об`єктів КП "Компанія "Вода Донбасу" відсутні підстави для покладення на відповідача відповідальності у вигляді віднесення обсягів електричної енергії, спожитої цим споживачем, на втрати оператора системи у зв`язку із нездійсненням оператором системи припинення електроживлення об`єкта (об`єктів) захищеного споживача.
Подібних висновків дійшов Верховний Суд в постановах від 21.01.2025 у справі №905/1743/23, від 09.09.2025 у справі №905/1491/24.
Щодо посилання позивача на постанову НКРЕКП від 08.08.2023 №1475.
Постановою НКРЕКП від 08.08.2023 №1475 ПрАТ «ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля» було зобов`язано припинити порушення абзацу третього п.6.2.8 глави 6.2 розділу VI ПРРЕЕ шляхом передачі адміністратору комерційного обліку у термін до 01.09.2023 валідованих даних комерційного обліку по точкам комерційного обліку КП «Компанія «Вода Донбасу» за період з 01.01.2022 по 28.02.2023 з урахуванням того, що учасник ринку КП «Компанії «Вода Донбасу» у зазначений період мав статус «Дефолтний», та не допускати такого порушення, а НЕК «Укренерго» в свою чергу було зобов`язано припинити порушення абзацу 15 підпункту 6 пункту 1 Постанови №555 шляхом забезпечення сертифікації даних комерційного обліку у термін до 01.09.2023 згідно з п.2.2.2 глави 2.2 розділу ІІ Кодексу комерційного обліку по точках комерційного обліку КП «Компанії «Вода Донбасу» за період з 01.01.2022 по 28.02.2023, після отримання таких даних комерційного обліку від ПрАТ «ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля» відповідно до п.1 цієї постанови, надати сертифіковані дані комерційного обліку АР для подальшого формування платіжних документів і здійснення розрахунків та не допускати в подальшому такого порушення.
Суд зауважує, що постанова НКРЕКП від 08.08.2023 №1475 була прийнята в процесі позасудового вирішення спору між учасниками ринку електричної енергії та не є нормативно-правовим актом у розумінні Порядку подання нормативно-правових актів на державну реєстрацію до органів юстиції та проведення їх державної реєстрації, затвердженого Наказом Мінюсту України від 12.04.2005 №34/5, а отже не містить жодних регулюючих норм права та не є джерелом преюдиційних обставин у розумінні ст.75 ГПК України.
При цьому слід вказати, що зміст вказаної постанови не свідчить, що регулятор (НКРЕКП) дійшов висновку про наявність підстав для покладення НЕК «Укренерго» обсягів спожитої КП «Компанія «Вода Донбасу» електроенергії на втрати ПрАТ «ДТЕК ПЕМ- Енерговугілля». 
Аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суду у від 21.01.2025 у справі №905/1743/23 та у постанові від 30.10.2025 у справі №904/537/24.
Суд зазначає, що хоча постанова НКРЕКП №1475 від 08.08.2023 є чинною та прийнятою у межах повноважень регулятора, водночас не свідчить про виникнення у відповідача грошового зобов`язання перед позивачем у межах спірного договору та не визначає способу судового захисту.
Як убачається зі змісту зазначеної постанови, вона спрямована на усунення порушень у частині формування та обробки даних комерційного обліку електричної енергії, зокрема шляхом їх передачі та сертифікації, а не на вирішення питання покладення відповідних обсягів електричної енергії на втрати оператора системи чи визначення належного боржника у спірних правовідносинах.
Отже, посилання скаржника на постанову НКРЕКП №1475 як на підставу для стягнення спірної суми є необґрунтованим.
Щодо посилань відповідача на рішення Господарського суду міста Києва від 11.02.2025 у справі №910/6820/24.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.02.2025 у справі №910/6820/24 (набрало законної сили за результатом апеляційного оскарження Північним апеляційним господарським судом постанова від 18.06.2025) встановлений факт неправомірного виключення НЕК «Укренерго» КП «Компанія «Вода Донбасу» з системи управління ринком «MARKET MANAGEMENT SYSTEM» з 13.03.2023 як електропостачальника за власними точками споживання та встановлений обов`язок НЕК «Укренерго» повернути КП «Компанія «Вода Донбасу» в систему управління ринком «MARKET MANAGEMENT SYSTEM» з 13.03.2023 як електропостачальника за власними точками споживання, а також відобразити спожиті КП «Компанія «Вода Донбасу» обсяги електричної енергії через мережі операторів систему розподілу, зокрема ПрАТ «ДТЕК ПЕМ- Енерговугілля» в обсязі 63630538 кВт*г, як купівлю-продаж КП «Компанія «Вода Донбасу» електричної енергії для врегулювання небалансів електричної енергії по договору №0350-01012 від 26.06.2019 та включити до облікових даних в системі управління ринком «MARKET MANAGEMENT SYSTEM» обсяги електричної енергії на балансуючу групу КП «Компанія «Вода Донбасу», що спожиті за точками комерційного обліку (EIC-кодами) КП «Компанія «Вода Донбасу» за період з 14.03.2023 по 30.09.2024 обсяги електричної енергії спожиті через мережі операторів систему розподілу, зокрема ПрАТ «ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля» в обсязі 63630538 кВт*г, як сертифіковані дані купівлі-продажу КП «Компанія «Вода Донбасу» електричної енергії для врегулювання небалансів електричної енергії по договору №0350-01012 від 26.06.2019. 
Зазначене додатково свідчить про те, що обсяги електричної енергії, спожиті КП «Компанія «Вода Донбасу», підлягають обліку та відображенню саме за цим суб`єктом, а не за відповідачем.
Водночас, зміст вказаного рішення не дозволяє достеменно встановити, що визначені у ньому обсяги у щомісячному розрізі повністю співпадають з обсягами споживання, які є предметом спору у даній справі.
Разом з цим, аргументи сторін, які стосуються рішення Господарського суду міста Києва від 11.02.2025 у справі №910/6820/24, постанови НКРЕКП від 08.08.2023 №1475, набуття у 2019 році КП «Компанія «Вода Донбасу» статусу «Дефолтний» та чинності договору про врегулювання небалансів від 26.06.2019 №0350-01012 між НЕК «Укренерго» та КП «Компанія «Вода Донбасу» суттєво не впливають на висновки суду при розгляді цієї справи. 
За висновками суду, підставою для відмови у задоволенні позовних вимог у частині стягнення 10113702,25грн є те, що передбачені п.6.2.8 ПРРЕЕ наслідки мають характер заходу відповідальності, який не є складовою договірних правовідносин сторін, а відтак не може бути реалізований шляхом стягнення як заборгованості за договором від 16.05.2019 №0525-01041 про врегулювання небалансів електричної енергії.
Решта вимог про стягнення 3% річних, нарахованих позивачем на заявлений до стягнення борг у сумі 10113702,25грн, задоволенню не підлягає з огляду на висновок суду щодо безпідставності вимог про стягнення цього боргу, що виключає висновок про наявність обставин прострочення його сплати.
Позивачем також заявлені до стягнення 3% річних та інфляційні втрати за прострочення сплати відповідачем стягнутої за судовими рішеннями по справам №904/1303/23 від 05.02.2024; №904/428/24 від 19.06.2024; №904/2755/24 від 18.09.2024; №904/6368/23 від 16.07.2024 заборгованості, яка складається з основного боргу за прострочення виконання грошового зобов`язання за договором №0525-01041 від 16.05.2019.
Згідно з частиною 4 статті 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Преюдиціальність - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі, для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акту, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом того самого питання між тими самими сторонами. Правила про преюдицію спрямовані не лише на заборону перегляду фактів і правовідносин, які встановлені в судовому акті, що вступив в законну силу. Вони також сприяють дотриманню процесуальної економії в новому процесі. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду на їх дослідження і оцінку. Усі ці дії вже здійснювалися у попередньому процесі, і їхнє повторення було б не лише недоцільним, але й неприпустимим з погляду процесуальної економії. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24.05.2018 у справі №922/2391/16.
Зі змісту рішень Господарського суду Дніпропетровської області по справам №904/1303/23, №904/428/24, №904/2755/24, №904/6368/23 вбачається, що у вказаних судових справах предметом дослідження були грошові зобов`язання відповідача перед позивачем за договором №0525-01041 від 16.05.2019 про врегулювання небалансів електричної енергії, відтак встановлені судом обставини не доводяться знову під час розгляду даної справи, оскільки вже встановлені рішеннями суду в господарських справах між тими ж сторонами.
Таким чином, судові рішення по справам №904/1303/23, №904/428/24, №904/2755/24, №904/6368/23 в частині наявності заборгованості відповідача перед позивачем за договором №0525-01041 від 16.05.2019 мають преюдиційний характер для цієї справи.
Отже, наявність судового рішення, яке набрало законної сили, впливає на обґрунтованість вимог позивача, а тому враховується при розгляді спірних позовних вимог у даній справі.
Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. Подібні правові висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 13.11.2019 у справі №922/3095/18 від 18.03.2020 у справі №902/417/18, від 02.07.2025 року у справі №903/602/24.
Відповідно до частини першої статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Статтею 599 цього Кодексу передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Приписами статті 604 ЦК України унормовано, що зобов`язання припиняється за домовленістю сторін. Зобов`язання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобов`язання новим зобов`язанням між тими ж сторонами (новація).
З аналізу вищевказаних норм закону слідує, що чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з наявністю судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України сум. Вирішення судом спору про стягнення грошових коштів за договором не змінює природи зобов`язання та підстав виникнення відповідного боргу. Такого правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.06.2019 у справі №916/190/18.
Суд відзначає, що рішення суду за своєю правовою природою є засобом захисту прав або інтересів фізичних та юридичних осіб. Отже, за встановлених обставин рішення господарських судів по справам №904/1303/23, №904/428/24, №904/2755/24, №904/6368/23 не є підставою виникнення нового грошового зобов`язання у спірних правовідносинах, а лише підтверджує факт порушення відповідачем грошового зобов`язання, яке виникло перед позивачем до ухвалення вказаних судових рішень на підставі договору №0525-01041 від 16.05.2019 про врегулювання небалансів електричної енергії, що встановлено судовими рішеннями.
За загальним правилом судове рішення забезпечує примусове виконання зобов`язання, яке виникло з підстав, що існували до винесення судового рішення.
Саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов`язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 ЦК України сум. Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Касаційного господарського суду Верховного Суду від 07.03.2018 у справі №910/3855/17, від 04.10.2019 у справі №915/880/18, від 15.11.2019 у справі №905/1753/18.
Також Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.04.2024 року у справі №657/1024/16-ц (провадження № 14-5цс23) зауважила, що оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і трьох процентів річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.
Враховуючи викладене, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних до повного виконання грошового зобов`язання. 
Як вже встановлено судом, з підстав неналежного виконання відповідачем своїх грошових зобов`язань за договором №0525-01041 від 16.05.2019 рішеннями у справах №904/1303/23, №904/428/24, №904/2755/24, №904/6368/23 стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість, а також 3% річних та інфляційні втрати.
Відповідачем не спростовано факт того, що ним не сплачена заборгованість присуджена до стягнення за вказаними рішеннями. 
Приймаючи до уваги відсутність доказів сплати заборгованості відповідача перед позивачем зі сплати основного боргу у загальному розмірі 114765558,56грн, присудженого до стягнення судовими рішеннями у справах №904/1303/23, №904/428/24, №904/2755/24, №904/6368/23, позивач набув права на нарахування та стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат за увесь час прострочення.
Позивачем здійснено нарахування 3% річних та інфляційних втрат наступним чином: 
- на стягнуту рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 05.02.2024 по справі №904/1303/23 суму боргу 53762076,71грн. за період з 27.10.2023 по 23.12.2024 нараховані 3% річних у розмірі 1883749,37грн та інфляція у розмірі 6324139,89грн;
- на стягнуту рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 19.06.2024 по справі №904/428/24 суму боргу 60801222,19грн за період з 26.03.2024 по 23.12.2024 нараховані 3% річних у розмірі 1360551,95грн та інфляція у розмірі 5544800,43грн;
- на стягнуту рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 18.09.2024 по справі №904/2755/24 суму боргу 61992,52грн за період з 13.06.2024 по 23.12.2024 нараховані 3% річних у розмірі 985,79грн та інфляція у розмірі 5115,75грн;
- на стягнуту рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 16.07.2024 по справі №904/6368/23 суму боргу 139267,14грн за період з 05.12.2023 по 23.12.2024 нараховані 3% річних у розмірі 4395,75грн та інфляція у розмірі 15607,89грн;
З розрахунку вбачається, що нарахування 3% річних та інфляційних втрат здійснюється позивачем на стягнуті відповідно до судових рішень суми основного боргу і за період, наступний за тим, за яким вже відбулось стягнення за зазначеними рішеннями. Періоди нарахування обрані позивачем правомірно.
При перевірці судом розрахунку позивача щодо нарахування інфляції судом встановлено, що позивачем застосований кінцевий індекс інфляції за листопад 2024 без урахування індексу за грудень 2024.
Твердження відповідача, що саме з моменту набрання законної сили вказаними судовими рішенням позивач має право нараховувати суми, передбачені ст. 625 Цивільного кодексу України, є помилковими та необґрунтованими, оскільки відповідно до статтей 11, 509 Цивільного кодексу України зобов`язання здійснити оплату в даному випадку виникло на підставі договору №0525-01041 від 16.05.2019 про врегулювання небалансів електричної енергії.
Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат та 3% річних за визначеними ним періодами за допомогою програми інформаційно-пошукової системи "ЛІГА Закон", встановив, що він є правомірним, однак щодо 3% річних є арифметично не вірним в частині розрахунку 3% річних на заборгованість за рішенням по справі №904/1303/23, оскільки за підрахунком позивача 3% річних на суму боргу 53762076,71грн. за період з 27.10.2023 по 23.12.2024 складає розмір 1883749,37грн, разом з цим за підрахунком суду 3% річних за цей період становить 1869249,33грн, тобто менший розмір.
У зв`язку з чим в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню щодо 3% річних у розмірі 3235182,82грн, інфляційні втрати у заявленому розмірі 11889663,96грн.
Вимоги в частині стягнення 3% річних у розмірі 14500,04грн не підлягають задоволенню. 

Відповідно до приписів ст. 129 ГПК України, судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 12, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 236-238, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р I Ш И В:

Позовні вимоги - задовольнити частково.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «ДТЕК ПЕМ-ЕНЕРГОВУГІЛЛЯ» (84302, Донецька обл., місто Краматорськ, Краматорський район, вул. Комерційна, буд.8; код ЄДРПОУ 00169845) на користь Приватного акціонерного товариства “Національна енергетична компанія “Укренерго” (01032, місто Київ, вул. Симона Петлюри, буд.25; код ЄДРПОУ 00100227) суму основного боргу у розмірі 6695,05грн., 3% річних у розмірі 3235238,25грн, інфляційні втрати у розмірі 11890018,14грн, судовий збір у розмірі 181583,42грн.
В частині вимог у стягненні суми основного боргу у розмірі 10113702,25грн та 3% річних у розмірі 43514,76грн - відмовити.
Видати наказ після набрання рішенням законної сили.
Згідно із ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга відповідно до ст.256 ГПК України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено та підписано 30.06.2026.

Суддя Ю.В. Макарова