КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 757/4699/26-п Головуючий у суді І інстанції Соловйов О.Л.
Провадження № 33/824/2564/2026 Головуючий у суді ІІ інстанції Голуб С.А.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2026 року Київський апеляційний суд у складі судді Голуб С.А., за участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - адвоката Сперкача Сергія Володимировича, потерпілого ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 - адвоката Сперкача Сергія Володимировича на постанову Печерського районного суду міста Києва від 31 березня 2026 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Печерського районного суду міста Києва від 31 березня 2026 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850,00 грн в дохід держави, а також стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 665,60 грн.
ОСОБА_2 визнана винною в тому, що 20 січня 2026 року о 12:25 год в м. Києві по вул. Професора Підвисоцького вона, керуючи автомобілем «LEXUS RX 350H», д.н.з. НОМЕР_1 , при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул. Михайла Бойчука не надала перевагу у русі автомобілю «Renault Clio», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі, та скоїла з ним зіткнення. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні ушкодження з матеріальними збитками. Вказаними діями ОСОБА_2 порушила вимоги п. 16.1 ПДР, за що відповідальність встановлена ст. 124 КУпАП.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, захисник ОСОБА_2 - адвокат Сперкач С.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що постанова суду першої інстанції винесена з неправильним застосуванням норм матеріального та порушенням норм процесуального права, а також судом невірно встановлено обставини справи.
Щодо інформації про подію, яка не оспорюється сторонами: ДТП трапилося 20 січня 2026 року близько 12:25 год на перехресті вул. Бойчука та вул. Підвисоцького. Вулиця Михайла Бойчука в цьому місці є дорогою з двостороннім рухом, яка має по три ряди руху в кожному напрямку. Має статус головної дороги. Вулиця Професора Підвисоцького має статус другорядної дороги по відношенню до вул. Бойчука. Відповідно до знаків дорожнього руху та розмітки поворот з вул. Підвисоцького на вул. Бойчука був дозволений в обох напрямках.
ОСОБА_1 керував ТЗ «Renault Clio», д.н.з. НОМЕР_2 , і рухався по вул. Михайла Бойчука в напрямку метро Видубичі.
ОСОБА_2 керувала ТЗ «LEXUS RX 350H», д.н.з. НОМЕР_1 , з вул. Професора Підвисоцького через вул. Бойчука в напрямку продовження вул. Підвисоцького.
Висновки суду першої інстанції про те, що автомобіль «LEXUS RX 350H» під керуванням ОСОБА_2 внаслідок ДТП отримав пошкодження передньої лівої частини та саме діями ОСОБА_2 визначалась можливість уникнення ДТП, не відповідають дійсності та суперечать доказам у справі, які надані ОСОБА_2 .
Стверджує, що управляючи ТЗ «LEXUS RX 350H», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 пропускала авто, які рухалися по вул. Бойчука. Дотримуючись вимог пп. «б» п. 2.3 та п. 16.11 ПДР вона перед початком маневру переконалася, що смуга руху головної дороги в напрямку м. Видубичі є вільною і після цього виїхала на цю смугу руху.
Продовжуючи дотримуватися вимог пп. «б» п. 2.3 та п. 16.11 ПДР, вона здійснила виїзд на половину лівої смухи руху та перед завершенням маневру мала переконатися, що зустрічна смуга руху головної дороги в напрямку м. Видубичі також є вільною, і з цією метою пригальмувала, а, після того як переконалася, що не буде створювати перешкод іншим автомобілям, які могли рухатися цією смугою руху, продовжила маневр.
За ті 4-5 секунд, які минули з початку маневру до моменту його завершення, обстановка змінилася - в смузі руху головної дороги в напрямку м. Видубичі з`явився автомобіль потерпілого ОСОБА_1 , для якого автомобіль ОСОБА_2 був перешкодою в розумінні п. 1.10 ПДР - маючи довжину приблизно 5 м він, навіть будучи розташований під кутом, перекривав ліву смугу руху в напрямку м. Видубичі.
За такої дорожньої ситуації ОСОБА_1 був зобов`язаний дотримуватися правил об`їзду перешкод передбачених, п. 12.3 ПДР, а саме зменшити швидкість аж до зупинки, надаючи таким чином автомобілю ОСОБА_2 можливість завершити маневр, і повністю звільнити смугу руху в напрямку м. Видубичі.
ОСОБА_1 порушив вимоги пп. 1.10, 12.3 ПДР, не вчинив жодних заходів для зупинення свого транспортного засобу, натомість він прийняв рішення об`їхати автомобіль ОСОБА_2 праворуч, не надавши ОСОБА_2 можливості закінчити маневр. Саме в результаті таких неправомірних дій ОСОБА_1 відбулося зіткнення транспортних засобів.
Намагаючись приховати вчиненні ним порушення вимог ПДР, ОСОБА_1 надав неправдиві пояснення про те, що не бачив перед собою перешкоди у вигляді автомобіля ОСОБА_2 , який нібито його вдарив.
Наголошує, що з долучених до матеріалів справи фото вбачається, що удар був здійснений автомобілем «Renault Clio», д.н.з. НОМЕР_2 , і це випливає з характеру пошкоджень обох автомобілів.
Автомобіль «LEXUS RX 350H», д.н.з. НОМЕР_1 , отримав пошкодження передньої правої частини бамперу, а саме: царапини на бампері беруть свій початок майже від початку переднього правого крила автомобіля і закінчуються на решітці радіатора.
Автомобіль «Renault Clio», д.н.з. НОМЕР_2 , отримав пошкодження крайньої лівої частини переднього бамперу, лівої фари та лівого крила.
З викладеного вбачається, що автомобіль «LEXUS RX 350H», д.н.з. НОМЕР_1 , отримав пошкодження передньої правої частини, а не лівої частини як зазначено судом в оскаржуваному рішенні.
Також зазначає, що характер пошкоджень свідчить про те, що автомобіль «LEXUS RX 350H», д.н.з. НОМЕР_1 , в момент аварії стояв та не здійснював рух, адже пошкодження бамперу у вигляді царапин це підтверджують, а також це підтверджує і відсутність зламаних частин автомобіля «LEXUS RX 350H» та глибоких вм`ятин на деталях.
Натомість з характеру пошкоджень автомобіля «Renault Clio», д.н.з. НОМЕР_2 , вбачається, що саме автомобіль «Renault Clio» перебував у русі та при ударі повернув праворуч, через що в автомобілі «Renault Clio» пошкоджено передній бампер в лівій частині та пошарпана ліва фара з лівим крилом.
Стверджує, що вказані докази в сукупності свідчать, що місце зіткнення, яке було вказано судом в рішенні, не відповідає дійсності.
Не погоджується також із твердженням суду, що «...автомобіль Lexus, який перебував під керуванням ОСОБА_2 вказує на механізм розвитку ДТП, за яким саме діями останньої визначалась можливість зіткнення ТЗ», адже автомобіль Lexus перебував у стоячому положенні та не рухався, що підтверджується характером пошкоджень обох автомобілів.
Згідно з п. 12.3 ПДР у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
Також згідно з п. 12.1 ПДР під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Крім того, місце зіткнення було на середині лівої смуги руху, що свідчить про те, що ОСОБА_2 вже перебувала на смузі руху по вул. Бойчука. Водійка переконана, що саме діями водія «Renault Clio», д.н.з. НОМЕР_2 , визначалась можливість зіткнення ТЗ, адже саме водій «Renault Clio» перебував у русі та зобов`язаний був повністю зупинитися та пропустити автомобіль «LEXUS RX 350H», д.н.з. НОМЕР_1 , адже він деякий час до зіткнення перебував у смузі руху автомобіля «Renault Clio», д.н.з. НОМЕР_2 та був перешкодою для нього.
З викладеного захисник вбачає, що суд також мав оцінити дії водія автомобіля «Renault Clio», д.н.з. НОМЕР_2 , але в оскаржуваному рішенні зазначив, що таке дослідження є недоцільним, оскільки за характером ушкоджень, діями ОСОБА_1 не визначалась можливість уникнення ДТП. Захисник наголошує, що це є порушенням ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП щодо повного та всебічного з`ясування обставин справи, адже саме дії водія автомобіля «Renault Clio» призвели до настання ДТП.
08 травня 2026 року до апеляційного суду від потерпілого ОСОБА_1 надійшли заперечення на апеляційну скаргу, які мотивовані тим, що доводи апеляційної скарги є неправдивими та спрямовані на уникнення ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_2 - адвокат Сперкач С.В. підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити.
Потерпілий ОСОБА_1 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити постанову суду першої інстанції в силі.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення адвоката Сперкача С.В. та потерпілого ОСОБА_1 , проаналізувавши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступного висновку.
Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.
Суд (суддя), у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Отже, суддя, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, повинен всебічно, повно і об`єктивно дослідити всі обставини справи, оцінивши кожен доказ як окремо, так і в їх сукупності й навести в своєму рішенні висновки за результатами їх дослідження та оцінки щодо відсутності або наявності в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення.
Згідно з п. 1.1 Правил дорожнього руху України вони відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.
Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Таким чином, суд під час розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП повинен встановити чи була дорожньо-транспортна подія, чи були отримані пошкодження транспортними засобами, діями якої особи завдано цієї шкоди, а також, які положення правил дорожнього руху було порушено вказаною особою.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 570919 ОСОБА_2 20 січня 2026 року приблизно о 12:25 год. керувала ТЗ «LEXUS RX 350H», д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Професора Підвисоцького, та при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул. Михайла Бойчука не надала перевагу в русі автомобілю «Renault Clio», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався по головній дорозі та скоїла з ним зіткнення. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_2 порушила п.п. 16.11, 16.1 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.
У схемі місця ДТП, серед іншого, графічно відображено організацію дорожнього руху на ділянці дороги, де відбулося зіткнення транспортних засобів, напрямок руху обох транспортних засобів та їх кінцеве положення після зіткнення, описані характер та локалізація механічних пошкоджень автомобілів.
Як вбачається зі схеми ДТП, транспортні засоби зазнали наступних пошкоджень: автомобіль «LEXUS RX 350H», д.н.з. НОМЕР_1 , має пошкодження передньої частини транспортного засобу, а на автомобілі «Renault Clio», д.н.з. НОМЕР_2 , пошкоджено передню частину та ліву частину транспортного засобу.
Вказану схему ДТП обидва учасники пригоди підписали без зауважень.
Відповідно до пояснень ОСОБА_2 , які вона надавала під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, 20 січня 2026 року о 12:30 год, керуючи автомобілем «LEXUS RX 350H», д.н.з. НОМЕР_1 ,в м. Києві по вул. Професора Підвисоцького, на перехресті з вул. Бойчука не працював світлофор. Вона доїхала до середини перехрестя і зупинилась пропустити автомобілі, які рухалися по вул. Бойчука з правого боку, автомобілів не було видно і раптово в неї в`їхав автомобіль «Renault Clio», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по вул. Бойчука з високою швидкістю, пошкодив їй передній бампер, решітку, збив передній номерний знак.
Відповідно до пояснень ОСОБА_1 , які надані ним під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, 20 січня 2026 року о 12:25 год, керуючи транспортним засобом «Renault Clio», д.н.з. НОМЕР_2 , в м. Києві по вул. Бойчука, він на своєму авто їхав на спуск з Печерського шляхопроводу в напрямку метро Видубичі. В цей час світлофори не працювали. Рухаючись головною дорогою на спуск в крайній лівій смузі, перетинаючи вул. Підвисоцького на перехресті в нього в`їхав транспортний засіб «LEXUS RX 350H», д.н.з. НОМЕР_1 , який не надав йому дорогу і вдарив його в ліве переднє крило і бампер. Після цього він зупинився, при цьому зробив все можливе щоб уникнути зіткнення, але не міг, бо по сусідній смузі праворуч теж паралельно з ним рухався інший ТЗ. В цей час він перебував на головній дорозі, а «LEXUS RX 350H», д.н.з. НОМЕР_1 , - на другорядній. Після зіткнення в автомобілі ОСОБА_1 пошкоджений передній бампер, ліва протитуманна фара, головна ліва фара, ліве переднє крило, підкрилок. У «LEXUS RX 350H», д.н.з. НОМЕР_1 , пошкоджені передній бампер в нижній частині, передній номерний знак. Його автомобіль рухатись самостійно може.
Статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Тобто обов`язковими умовами настання адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП є: наявність діяння у вигляді порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху; наслідків у вигляді пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна; наявність причинного зв`язку між порушенням правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Пунктом 2.3.б Правил дорожнього руху визначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
Відповідно до п. 16.11 Правил дорожнього руху на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху. 
Посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на ті обставини, що за такої дорожньої ситуації ОСОБА_1 був зобов`язаний дотримуватися правил об`їзду перешкод, передбачених п. 12.3 ПДР, а саме зменшити швидкість аж до зупинки, надаючи таким чином автомобілю ОСОБА_2 можливість завершити маневр і повністю звільнити смугу руху в напрямку м. Видубичі, апеляційний суд оцінює критично.
Згідно з визначенням терміну «дати дорогу» (п. 1.10 ПДР), водій не повинен продовжувати або відновлювати рух, якщо це примусить інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, різко змінити напрямок руху або швидкість.
Оскільки вул. Михайла Бойчука є головною дорогою, водійка ОСОБА_2 , виїжджаючи з другорядної - вул. Професора Підвисоцького, мала абсолютний обов`язок переконатися в повній безпеці свого маневру на всьому етапі його виконання, а не лише на його початку. Сам по собі факт виїзду автомобіля «LEXUS RX 350H», д.н.з. НОМЕР_1 , на перехрестя та створення перешкоди для транспорту, що рухався по головній дорозі, є першопричиною виникнення аварійної ситуації та безумовно свідчить про невиконання ОСОБА_2 вимог п. 16.11 ПДР.
Критично оцінюються й твердження захисника про те, що автомобіль під керуванням ОСОБА_2 став «перешкодою в розумінні п. 1.10 ПДР», яку водій ОСОБА_1 мав об`їжджати або зупинятися перед нею згідно з п. 12.3 ПДР.
Пункт 12.3 ПДР України регламентує дії водія у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку він об`єктивно спроможний виявити. Проте, у даній дорожній обстановці дії водія ОСОБА_1 були спровоковані саме раптовими та неправомірними діями водійки ОСОБА_2 , яка в порушення вимог пріоритетності виїхала на перехрестя перед транспортним засобом, що рухався головною дорогою.
Захисником не надано жодних належних і допустимих доказів, які б доводили, що водій ОСОБА_1 мав технічну можливість уникнути зіткнення шляхом екстреного гальмування з моменту, коли ОСОБА_2 створила йому небезпеку для руху. Крім того, як вбачається з пояснень ОСОБА_1 , суміжна права смуга була зайнята іншим ТЗ, що виключало можливість безпечного маневрування. Відтак, вказані доводи апелянта є суб`єктивними висновками, спрямованими на уникнення ОСОБА_2 відповідальності.
Доводи апеляційної скарги про те, що в момент ДТП автомобіль «LEXUS RX 350H», д.н.з. НОМЕР_1 ,перебував у нерухомому (стоячому) положенні, що нібито підтверджується характером пошкоджень (царапинами, а не глибокими вм`ятинами), суд відхиляє з огляду на наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, зокрема зі схеми місця ДТП від 20 січня 2026 року, яку обидва учасники підписали без жодних зауважень чи застережень, обидва транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень саме передніх частин (у «Lexus» передня частина, у «Renault» передня ліва частина).
Наявність механічних пошкоджень передньої частини автомобіля «LEXUS RX 350H», д.н.з. НОМЕР_1 ,під керуванням ОСОБА_2 у сукупності з траєкторією її руху (перетин трьох смуг головної дороги) логічно підтверджує динаміку розвитку ДТП, за якої саме дії водійки «LEXUS RX 350H», д.н.з. НОМЕР_1 , що не надала переваги в русі, перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди. Твердження про знерухомлений стан автомобіля «LEXUS RX 350H», д.н.з. НОМЕР_1 ,спростовуються послідовними поясненнями потерпілого ОСОБА_1 та не підтверджені жодними об`єктивними технічними даними.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції в мотивувальній частині постанови помилково зазначив про пошкодження «передньої лівої частини» автомобіля «LEXUS RX 350H», д.н.з. НОМЕР_1 , замість «передньої правої», не може бути підставою для скасування законного та обґрунтованого судового рішення.
Вказана неточність є опискою суду, яка не спростовує самого факту порушення ОСОБА_2 правил проїзду нерегульованого перехрестя та не змінює встановлених судом обставин щодо винуватості останньої у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Отже, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку про те, що порушення водійкою ОСОБА_2 вимог п. 16.11 ПДР достовірно підтверджується наявними у матеріалах справи відомостями, знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з подією ДТП та утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
З огляду на викладене, перевіривши доводи апеляційної скарги та вислухавши пояснення учасників апеляційного розгляду щодо обставин ДТП, апеляційний суд дійшов висновку, що судове рішення постановлено з дотриманням вимог ст.ст. 245, 251, 253, 280, 283 КУпАП, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає
На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 - адвоката Сперкача Сергія Володимировича залишити без задоволення.
Постанову Печерського районного суду міста Києва від 31 березня 2026 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського
апеляційного суду С.А. Голуб