Справа № 569/19291/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 квітня 2026 року 
Рiвненський мiський суд Рівненської області 
в особi головуючої суддi Панас О.В.
при секретарі судового засідання Алексейчук Ю.М.
розглянувши у відкритому судовому засiданнi в мiстi Рiвному у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства "СЕНС БАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором ,-
в с т а н о в и в:
У провадженні Рівненського міського суду перебуває справа за позовом Акціонерного товариства "СЕНС БАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Просили стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» заборгованість за кредитним договором №491056060 у розмірі 28377,32 грн., та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. 
Представник позивача в судове засідання не з`явився. Згідно поданої 21.04.2026 заяви просили розглядати справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, не заперечують проти ухвалення заочного рішення по справі. 
Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася. 
23.03.2026 від представника відповідачки адвоката Жупинського М.А., який діє згідно ордеру серія АХ № 1305496 від 21.11.2025 до суду надійшли письмові пояснення , у яких просять відмовити в задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства "СЕНС БАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 491056060 у розмірі 28 377,32 грн. Стягнути з Акціонерного товариства "СЕНС БАНК" на користь ОСОБА_1 витрати з правової допомоги у розмірі 3000,00 грн.
Матеріали справи не містять підписаного позивачем Акцепту (прийняття оферти) про укладання угоди про надання кредиту № 491056060, що свідчить про відсутність погодження між ОСОБА_1 та АТ «Альфа Банк» умов кредитного договору N“491056060.
Наданий до позовної заяви паспорт споживчого кредиту не є документом, яким сторони можуть обумовлювати умови кредитного договору щодо розміру процентної ставки за користування кредитом, порядку та умов повернення кредиту та інших істотних умов договору.
Анкета-заява підписана ОСОБА_1 09.09.2021 року та стосується укладення Договору про банківське обслуговування фізичних осіб у АТ «Альфа-Банк», а не угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, тобто є неналежним доказом на підтвердження обставини укладення кредитного договору.  
Крім того, з матеріалів справи не можна встановити, з якою саме Публічною пропозицією АТ «АЛЬФА-БАНК» та з якою редакцією Договору про банківське обслуговування фізичних осіб у АТ «Альфа-Банк», розміщеного на сайті АТ «АЛЬФАБАНК», ознайомилась ОСОБА_1 , з огляду на можливість банку в будь який час змінювати як публічну пропозицію, так і умови Договору про банківське обслуговування фізичних осіб у АТ «Альфа-Банк».
Приймаючи до уваги відсутність підписаної з Відповідачем угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, відсутність підписаного АТ «Альфа-банк» акцепту оферти (пропозиції) на укладання цієї угоди, а значить і відсутність погодження з Відповідачем умов кредитування, в тому числі і щодо розміру та порядку зміни розміру кредитного ліміту, розміру та порядку нарахування процентів за користування кредитними коштами, пред`явлення вимог про стягнення заборгованості за не існуючим кредитним договором від 09.09.2021 року, вимоги Позивача про стягнення з Відповідача заборгованості за кредитним договором в сумі 28 377,32 грн задоволенню не підлягають.
Суд визнав за можливе розглянути справу без участі сторін.
Ухвалою суду від 05.02.2026 р. постановлено скасувати заочне рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 20.11.2025 р. у справі № 569/19291/25 за позовом Акціонерного товариства "СЕНС БАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та призначити справу до розгляду в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання з участю сторін.
Ухвалою суду від 06.03.2026 постановлено здійснити судове провадження у режимі відеоконференції.
Ухвалою суду від 12.03.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті з викликом учасників справи. 
Судом досліджені письмові матеріали по справі, згідно яких встановлене наступне.
09.09.2021 року ОСОБА_1 , (надалі Позичальник), уклала з АТ «Альфа Банк», (надалі - Банк), угоду про надання споживчого кредиту № 491056060 (надалі - Кредитний договір). Відповідно до умов Кредитного договору Банк зобов`язувався надати Позичальнику кредит, а Позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором. 
Умовами Кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання Позичальником умов Договору останній зобов`язаний достроково виконати всі боргові зобов`язання перед Банком протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня отримання від Банку інформації.
Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання Позичальнику кредиту. 
Позичальник своїх зобов`язань за Кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість за Кредитним договором.
Також встановлено, що 12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року.
Згідно розрахунку наданого позивачем загальна заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №491056060 станом на 07.07.2025 р. становить 28 377,32 грн., з яких 17 963,24 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 10 414,08 грн. - заборгованість по відсотках. Долучений банком до позову розрахунок заборгованості підтверджує розмір заборгованості за кредитним договором, оскільки містить детальний опис нарахованої заборгованості, дати здійснення платежів боржником, залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), а також включає суми погашеного позичальником тіла кредиту та відсотків по кожному платіжному періоду.
Крім того, встановлено, що з метою досудового, добровільного врегулювання спору на адресу ОСОБА_1 направлялася Досудова вимога щодо виконання договірних зобов`язань. Дана вимога залишена відповідачем без реагування. 
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). 
За змістом ст.ст. 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Оглянутою судом випискою по рахунку ОСОБА_1 про рух коштів за договором № 491056060 за період з 09.09.2021 по 07.07.2025 підтверджується, що після укладення договору відповідачка користувалася кредитними коштами, отриманими нею за договором. Відповідачем не надано, а судом не встановлено належних та допустимих доказів на спростування даного факту. Виписка по рахунку клієнта є тим документом, який підтверджує факт видачі коштів клієнта, так як є тим документом, який відповідає законодавству про бухгалтерський облік та фінансову звітність. А тому може бути належним та допустимим доказом, який підтверджує наявну заборгованість позичальника.
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно частини другої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. 
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. 
Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. 
Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. 
Згідно з п. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.
Аналізуючи зміст наданого позивачем розрахунку суд погоджується з розміром вказаної у ньому заборгованості за тілом кредиту в розмірі 17963,24 грн. 
Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України, При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У Постанові Верховного Суду від 12.02.2025 № 679/1103/23, Верховний Суд висловив правову позицію, що вимога про нарахування та сплату відсотків (2-3% в день), які є явно завищеними, не відповідають передбаченим у ч. 3 ст. 509, ч.ч. 1, 2 ст. 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.
Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми відсотків спотворює їх дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання проценти перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.
Позивач як фінансова установа, скориставшись необізнаністю позичальника, діючи із порушенням звичаїв ділового обороту та порушуючи при цьому норми і вимоги чинного законодавства, спонукав у такий спосіб позичальника на укладення договору позики на вкрай невигідних для нього умовах, які відповідач не міг оцінити належно.
Межі дії принципу свободи договору визначаються законодавством з урахуванням критеріїв справедливості, добросовісності, пропорційності і розумності. При цьому держава має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і правами та охоронюваними законом інтересами споживачів їх кредитних послуг (пункт 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 у справі про захист прав споживачів кредитних послуг).
На підставі викладеного Верховний Суд скасував постанову апеляційного суду та направив справу для розгляду до суду апеляційної інстанції.
Аналізуючи вище встановлені докази в сукупності, зміст наданого позивачем розрахунку суд не погоджується з розміром вказаної у ньому заборгованості за кредитом у частині нарахованих відсотків, які слід зменшити до 5207,04 грн. А всього стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у сумі 23170,28 грн.
Відповідно суд приходить до висновку що позовна заява підлягає до задоволення частково. Оскільки позов підлягає задоволенню частково, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у розмірі 1977,91 грн. ( 2422,40 грн. х 23170,28 грн. : 28377,32 грн.).
У задовленні вимоги представника відповідача у стягненні з позивача судових витрат на правничу допомогу відмовити відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.
Відповідно до ч.1 ст.267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. 
З урахуванням положень ч. 1 ст. 267 ЦПК України, суд вважає за можливе розстрочити виконання судового рішення на загальну суму 25148,19 грн., яка складається з боргу по кредиту та судових витрат по оплаті судового збору ( 23170,28 грн. + 1977,91 грн.), встановивши наступний порядок виконання - щомісячне стягнення боргу з відповідача на користь позивача в рівних частинах терміном на 12 місяців, після набрання рішенням законної сили до повного виконання рішення суду. 
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 12,81,141, 264-268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, –
в и р і ш и в:
Позовну заяву Акціонерного Товариства «СЕНС БАНК» - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» заборгованість за кредитним договором № 491056060 у розмірі 23170 ( двадцять три тисячі сто сімдесят ) грн. 28 коп. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» судові витрати у розмірі 1977 ( одна тисяча дев`ятсот сімдесят сім ) грн. 91 коп. 
Розстрочити ОСОБА_1 виконання рішення суду щодо стягнення заборгованості на загальну суму 25148,19 грн., яка складається з боргу по кредиту в розмірі 23170,28 грн. та судових витрат по оплаті судового збору в розмірі 1977,91 грн., встановивши наступний порядок виконання - щомісячне стягнення боргу з відповідача на користь позивача в рівних частинах терміном на 12 місяців, після набрання рішенням законної сили до повного виконання рішення суду. 
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд. 
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Позивач: Акціонерне товариство "Сенс Банк", місцезнаходження: 03150, м.Київ, вул. Велика Васильківська, 100, код ЄДРПОУ 23494714. 
Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 . 
Повний текст рішення виготовлено – 24.04.2026. 

Суддя О.В.Панас