Справа № 203/9502/25
Провадження №1-кп/0203/1265/2026

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2026 року місто Дніпро

Центральний районний суд міста Дніпра в складі:
головуючого – судді ОСОБА_1 , 
за участі секретарів судового засідання – ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора – ОСОБА_4 , 
потерпілої – ОСОБА_5 ,
захисників – адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинуваченого – ОСОБА_8 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження ЄРДР №12025042110002318 від 22.09.2025 за обвинуваченням
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпра (Дніпропетровська), громадянина України, одруженого, з середньою освітою, працюючого водієм автотранспортних засобів виробничого апарату ТОВ "С.М.І.Т", особи з інвалідністю 3 групи, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

22.09.2025 приблизно о 10 годині 36 хвилині, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи технічно-справним автомобілем марки «MERCEDES-BENZ», моделі «312D-П18» з реєстраційний номером - НОМЕР_1 рухався по площі Старомостовій у бік Амурського мосту в Центральному районі в місті Дніпро.
Керуючи технічно справним транспортним засобом - автомобілем марки «MERCEDES-BENZ», моделі «312D-П18» з реєстраційний номером - НОМЕР_1 , водій ОСОБА_8 , порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки і її змінам, рухаючись проїзною частиною площі Старомостової, де поблизу електроопори №16 А, при виникненні небезпеки для руху у вигляді пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка рухалась по проїзній частині площі Старомостової на смузі руху автомобіля марки «MERCEDES-BENZ», моделі «312D-П18» з реєстраційний номером - НОМЕР_1 , заходів до зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, не вжив, в результаті чого скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_5 .
Внаслідок дорожньо-транспортної події пішоходу ОСОБА_5 , спричинені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку, закритого крайового перелому верхньої щелепи зліва, синця у правій параорбітальній області, рваних ран правої щоки, підочної ділянки справа та нижньої повіки правого ока; закритої травми грудної клітини з переломами 8-11-го ребер справа, перелом тіла правої лопатки з явищами правостороннього пневмотораксу та підшкірної емфіземи м`яких тканин грудної клітини; підшкірної гематоми правого плеча з розвитком в посттравматичному періоді сероми правого ліктьового суглобу та передпліччя; саден верхніх та нижніх кінцівок. За своїм характером встановлені у неї тілесні ушкодження відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння.
Порушення правил безпеки дорожнього руху виразилося в тому, що водій ОСОБА_8 , керуючи автомобілем марки «MERCEDES-BENZ», моделі «312D-П118» з реєстраційний номером – НОМЕР_1 , порушив вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху України, порушення якого знаходиться у причинному зв?язку з наслідками, що настали, а саме:
п. 12.3: у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8  вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю. Пояснив, що обставини кримінального провадження, кваліфікацію своїх дій не оспорює, щиро кається у вчиненому. 
Через події кримінального правопорушення перебуває в стресовому стані, переживає. 22.09.2025 він рухався по площі Старомостовій, орієнтовно о 10 год. ранку, на невеликій швидкості на автомобілі Мерседес білого кольору, здійснював пасажирські перевезення в напрямку Амурського (Старого) моста. Кожного ранку, перед виїздом проходить медичний огляд щодо стану здоров`я та стану автомобіля, цього дня також допущений до керування транспортним засобом. Смуга руху в цьому місці одна, односторонній рух, пішохідного переходу немає. Він дивився майже в усі боки, за стільки років боковий зір розвинувся добре, спостерігав за дорожньою обстановкою. Справа точно дивився, оскільки люди там переходять дорогу; працював на цьому маршруті приблизно 5 років, знав те, що люди там навіть перебігають дорогу. Потерпілу побачив лише коли підпригнуло заднє колесо, при самому контакті не бачив, закінчував маневр повороту ліворуч, в цей час вона і попала під колесо. Вискочив з автомобіля, виніс води, зв`язатися зі швидкою не міг, викликав колега з іншого маршруту. На потерпілій побачив кров на руці, вона лежала обличчям донизу, хрипіла.
Додатково пояснив, що згоден із висновком експерта та встановленими порушеннями правил дорожнього руху, а саме п.12.3 Правил дорожнього руху. За останні років чотири до адміністративної відповідальності не притягався. Потерпілій спричинену шкоду відшкодував в розмірі 10 000 грн. на лікування, первісно потерпіла на контакт не виходила, відправляла до доньки, зараз почали спілкуватися. Працює водієм, має невелику пенсію орієнтовно 8 000 грн., дружина також отримує мінімальну пенсію, лікується за станом здоров`я. 
Зазначив, що домовився з потерпілою про відшкодування шкоди в подальшому щомісячно або як визначать, він зобов`язався повністю відшкодувати збитки. Просив не позбавляти його права керування транспортним засобом, оскільки дохід має невеликий, відтак, має працювати, щоб відшкодовувати шкоду. Крім того, керує також мотоциклом, що є допоміжним засобом дня нього. Застосування додаткового покарання для нього вважає надто суворим.
Даючи оцінку показанням обвинуваченого, суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони об`єктивно і повно відображають обстановку і обставини вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, підстав для самообмови судом не встановлено.
Потерпіла ОСОБА_5  в судовому засіданні пояснила, що в цей день 22.09.2025 здійснила закупи на ринку Озерка, обновила в банку дані, зателефонувала дитині о 10.20, після чого о 10.40 год. рухалась між тролейбусною зупинкою та трамвайною на пл. Старомостовій, неподалік Макдональдсу на Островського. Йшла понад бордюром, в цьому місці пішохідного переходу немає, тому люди йдуть по дорозі. Пройшла Макдональдс в бік зупинки трамвая. Йшла повільно, рух обмежений, через біль в нозі та пластину, в руках носити важке не може, завжди пересувається з тачкою. Автомобіль обвинуваченого не бачила, оскільки автомобіль рухався позаду, коли переходила транспортного засобу не було, транспортні засоби були припарковані. Контакт відбувся так, що під переднє ліве колесо (з боку водія) потрапила тачка, вона при цьому вдарилася обличчям об машину, та потрапила під заднє колесо. В свідомість прийшла в лікарні, добу була на вентиляції легень, потім в реанімації. ОСОБА_8 приходив в лікарню лише при виписці, вона йому сказала спілкуватися з донькою, оскільки погано себе почувала через високий тиск. Під час судового розгляду обвинувачений частково відшкодував витрати на лікування, перед судовими дебатами домовились про укладання договору про подальше відшкодування збитків. Щодо призначення покарання обвинуваченому покладалась на розсуд суду.
У зв`язку з тим, що обвинувачений повністю підтверджує обставини кримінального правопорушення, не заперечує їх, учасники не оспорюють кваліфікацію дій обвинуваченого та доказів кримінального провадження, не мають наміру оскаржувати їх в апеляційному порядку, суд, заслухав прокурора, потерпілу, обвинуваченого, захисника, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, роз`яснивши учасникам процесу, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, на підставі ч.3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, обмежитись допитом обвинуваченого, потерпілої, дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, підтвердження процесуальних витрат у справі та речових доказів.
Таким чином, суд доходить висновку, що діяння обвинуваченого ОСОБА_8 правильно кваліфіковане за ч.2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.
При визначенні виду та міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, зокрема, обвинувачений вчинив тяжкий необережний злочин, за місцем роботи ТОВ "С.М.І.Т." ОСОБА_8 характеризується виключно позитивно, раніше не судимий, вперше притягається до кримінальної відповідальності, на обліку лікаря нарколога та психіатра не перебуває, одружений, працює, є особою з інвалідністю 3 групи. ОСОБА_8 має посвідчення водія НОМЕР_2 , строком від 11.06.2015 до 11.06.2045 категорії А1,А, В1,В, С1,С,D1,D, СЕ, відсутні дані щодо його притягнення до адміністративної відповідальності (т.2 а.с.192 – 206).
Відповідно до досудової доповіді органу пробації від 20.02.2026 відносно обвинуваченого ОСОБА_8 ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства оцінено як низький, що свідчить про можливість виправлення особи без ізоляції від суспільства. В разі прийняття судом рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, доцільним, окрім, обов`язків, передбачених ч.1 ст. 76 КК України, є покладення додаткового обов`язку, передбаченого ч.3 ст. 76 КК України, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації (т.1 а.с.70-78).
Обставиною, що пом`якшує покарання суд визнає щире каяття, що ґрунтується на належній критичній оцінці ОСОБА_8 своєї протиправної поведінки, визнанні вини та готовності понести кримінальну відповідальність. 
Обставини, що обтяжують покарання, судом не встановлені.
Злочин обвинуваченим вчинено без ознак сп`яніння, згідно з висновками щодо результатів медичного огляду. Обвинувачений під час досудового розслідування взаємодіяв зі слідством, частково відшкодував спричинену шкоду.

Відповідно до позиції, висловленої у постанові Верховного суду від 17 жовтня 2019 року в справі № 205/7091/16-к (№ 51 - 1532 км 19), поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.
Згідно зі ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень. При цьому під час вибору заходу примусу суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного й обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. З огляду на принципи справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Оскільки одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством, як однією з його форм, а включає інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права.

За таких обставин, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією відповідної статті Особливої частини КК України.
В той же час, суд також враховує, що обвинувачений після вчинення кримінального правопорушення будь - яких протиправних проступків не вчиняв, від органів досудового розслідування та суду не ухилявся, протягом кримінального провадження виконував процесуальні обов`язки.
Враховуючи викладені вище обставини, які характеризують особу обвинуваченого, а також конкретні обставини кримінального провадження, які в своїй єдності й сукупності знижують ступінь небезпечності особи для суспільства, позицію сторони обвинувачення (прокурора, потерпілої), суд вважає, що від відбування покарання у виді позбавлення волі обвинуваченого необхідно звільнити з випробуванням згідно зі ст. 75 КК України та з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
На переконання суду, саме таке покарання відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між інтересами суспільства, що захищаються та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Санкція ч. 2 ст. 286 КК передбачає можливість застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами. Вказане положення закону України про кримінальну відповідальність має альтернативний характер стосовно його застосування, і вирішення цього питання законодавець відніс до дискреційних повноважень суду, реалізація яких залежить від конкретних обставин кримінального провадження.
Верховний Суд у справах про злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту послідовно виходить із того, що під час призначення як основного, так і додаткового покарання за відповідною частиною ст. 286 КК суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та конкретні обставини здійснених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, за наявності - вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх), обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, особу винного тощо саме в контексті того, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Сторона захисту посилалась на те, що обвинувачений має додатковий дохід саме оскільки працює водієм. Позбавлення права керування транспортним засобом відповідно позбавить його можливості отримувати дохід, відтак, не тільки позбавить його джерела доходів, а й вплине на можливість відшкодування шкоди потерпілій.
Суд зауважує, що відшкодування шкоди потерпілій не є безумовною підставою до того, щоб не призначати додаткового покарання за вказане кримінальне правопорушення, а є однією з тих обставин, що беруться до уваги щодо визначення виду та розміру покарання, необхідного, серед іншого, для досягнення мети попередження вчиненню таких злочинів, в тому числі, й іншими особами за аналогічних обставин.
Позицію потерпілої під час розгляду провадження в суді, суд бере до уваги в сукупності з усіма обставинами кримінального провадження в контексті їх достатності до висновку про можливість досягнення мети покарання, визначеної приписами статей 50, 65 КК. Наведене узгоджується з правозастосовними позиціями Касаційного кримінального суду Верховного Суду, зокрема, у постанові від 27 вересня 2023 року у справі № 694/954/21 (провадження № 51-3504км23).
До того ж у цьому провадженні думка потерпілої стала підґрунтям до застосування положень ст. 75 КК стосовно звільнення обвинуваченого від відбування призначеного основного покарання з випробуванням.
Відтак, суд вважає, що для досягнення мети покарання та реалізації спеціальної превенції застосування додаткового покарання у виді позбавлення спеціального права є необхідним.
Закон про кримінальну відповідальність не містить імперативних обмежень щодо можливості позбавлення права керувати транспортними засобами осіб, для яких діяльність пов`язана з користуванням таким правом. Існування цієї обставини потребує лише більш виваженого підходу під час обрання заходу примусу, з урахуванням загальних засад справедливості, гуманізму та індивідуалізації.
Так, Правилами дорожнього руху регламентований єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, якого повинні неухильно дотримуватися усі його учасники, оскільки автомобіль є джерелом підвищеної небезпеки.
До водіїв транспортних засобів пред`являються підвищені вимоги щодо дотримання ними цих Правил, адже порушення такими особами Правил дорожнього руху може призвести до травмування, в тому числі, пасажирів, а також інших учасників дорожнього руху (постанова Верховного суду від 25.06.2025 року в справі № 147/642/21 (№ 51-306 км 25).
В даному випадку, крім конкретних обставин злочину, матеріалів, які характеризують обвинуваченого також враховано його вік та наслідки, що настали внаслідок події. Відтак, суспільна небезпека від можливих наслідків порушення ПДР значно перевищує особисті інтереси обвинуваченого, відносно якого судом прийнято рішення щодо застосування строку випробування.
Під час досудового розслідування відносно ОСОБА_8 запобіжний захід не застосовувався.
Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Під час досудового розслідування слідчим суддею 25.09.2025 накладено арешт на автомобіль «MERCEDES-BENZ», моделі «31D-П18» реєстраційний номер НОМЕР_3 , 1998 року випуску, який на праві власності належить ОСОБА_9 , із забороною відчуження та розпорядження вказаним майном.
Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись статтями 371, 373, 374, 395, 532 КПК Україн

УХВАЛИВ:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно зі ст. 76 КК України на ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покласти обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироку законної сили не застосовувати.
Стягнути з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , процесуальні витрати на проведення експертиз № СЕ-19/104-25/41346-ІТ від 29.10.2025 в розмірі 3565, 60 гривень та № СЕ-19/104-25/41337-ІТ від 28.11.2025 в розмірі 3565, 60 гривень, загальною сумою 7131(сім тисяч сто тридцять одна) грн. 20 коп. (т.2 а.с. 85, 144).
Речові докази: 
- автомобіль «MERCEDES-BENZ», моделі «31D-П18» реєстраційний номер НОМЕР_3 , 1998 року випуску, який на праві власності належить ОСОБА_9 , що переданий на зберігання власнику, залишити ОСОБА_9 , скасував арешт майна, накладений 25.09.2025 слідчим суддею Центрального районного суду міста Дніпра щодо заборони відчуження та розпорядження майном (справа №202/6826/25, провадження №1-кс/0203/4212/2025) (т.2 а.с. 22-23,120);
- компакт диск: «MyMedia CD-R 700Mb, 52x speed 80Min», без назви, на якому містяться відео-файл назвою: «K_177_1M_Staromostova_Plosha_20250922103459_to_20250922104500» (т.2 а.с.36-38),
- компакт диск: «MyMedia CD-R 700Mb, 52x speed 80Min», без назви, на якому містяться 1 відео-файл з назвою: «video_2 2025-123» (т.2 а.с.58-60), що зберігаються в матеріалах кримінального провадження №12025042110002318 від 22.09.2025, залишити в матеріалах кримінального провадження;
- двоколісний тканевий візок чорного кольору з білими полосами із металевою основою, ручка якого гумова чорного кольору зі слідами пошкоджень, що зберігається на території Дніпровського РУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: м. Дніпро, пл. Троїцька, буд. 2А, повернути потерпілій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (т.2 а.с.79-80).

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Дніпра протягом тридцяти днів з дня його проголошення виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому. 

Суддя ОСОБА_1