ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

22 травня 2026 року	Справа №160/8583/26 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі
головуючого судді Ніколайчук С.В. 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Відповідач 1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вул. Набережна Перемоги, будинок 26, ЄДРПОУ 21910427), Відповідач 2: Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (33028, Україна, Рівненський р-н, Рівненська обл., місто Рівне, вулиця Борисенка Олександра, будинок, 7, ЄДРПОУ 21084076) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

УСТАНОВИВ:

07.04.2026 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до відповідач 1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідач 2: Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, в якій просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення № 047150033249 від 18.03.2026 року Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити, нарахувати та виплачувати з 11.03.2026 року ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до вимог Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зарахувавши до страхового стажу позивача: всі періоди трудової діяльності згідно записів №№1-34 трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_2 , дата заповнення 23.02.1983 року, а також врахувати при призначенні пенсії архівні довідки від 06.08.2025 року №№ Н-307, Н-308, Н-309, Н-310, Н-311, видані Петриківською селищною радою..
В обґрунтування позовної заяви позивач зазначила, що до страхового стажу не зараховані періоди роботи в трудовій книжці колгоспника серії НОМЕР_2 , дата заповнення 23.02.1983 року, оскільки на першій сторінці(титульному аркуші) трудової книжки не повністю зазначено дату народження, а саме: вказані дані не відповідають з паспортним даним позивача. 
З наведеним вище позивач не погоджується, оскільки трудова книжка НОМЕР_2 заповнювалась уповноваженими особами підприємства, де вона працювала, тому недоліки її заповнення не є підставою вважати відсутність трудового стажу позивача за спірний період.
Ухвалою від 20 квітня 2026 року суд відкрив провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами.
24.04.2026 Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області подало відзив на позовну заяву, де вказало, що до заяви про призначення пенсії позивачем було долучено трудову книжку колгоспника серії НОМЕР_2 дата заповнення 23.02.1983. Відтак, брати до уваги трудову книжку колгоспника оскільки внесення відомостей працівника виконано з порушенням вимог пункту 2.10 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників № 162 від 20.06.1974, а саме: на першій сторінці(титульному аркуші) трудової книжки не повністю зазначено дату народження., а саме, вказані дані не відповідають з паспортним даним позивача. Згідно з документами, доданими до заяви про призначення пенсії за віком та даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, страховий стаж станом на 11.03.2026 ОСОБА_1 13 років 04 місяці 04 дні. На підставі вищевикладеного, Головним управлінням правомірно було відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком з врахуванням ст. 26 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, оскільки на момент звернення у позивача відсутній необхідний страховий стаж, а саме 32 роки.
Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області долучило до матеріалів справи пенсійну справі позивача.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.
Справа розглядається судом в порядку спрощеного провадження за приписами статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_3 .
11.03.2026 року позивач звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України - Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області - із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», одночасно подавши всі необхідні документи, що підтверджують наявність страхового стажу та право на призначення пенсії. 
За результатами розгляду поданих документів рішенням № 047150033249 від 18.03.2026 року, прийнятим Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області, позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком.
Підставою для відмови зазначено, що до страхового стажу не зараховано періоди трудової діяльності, відображені у трудовій книжці колгоспника серії НОМЕР_2 , дата заповнення 23.02.1983, у зв`язку з нібито порушенням вимог пункту 2.10 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників № 162 від 20.06.1974, а саме - неповним зазначенням дати народження на титульному аркуші трудової книжки, що, на думку відповідача, не відповідає паспортним даним позивача. 
Також відповідач 2 не зарахував до страхового стажу періоди роботи, підтверджені довідками від 06.08.2025 року №№ 307, 308, 309, 310, 311, з підстав невідповідності написання прізвища у зазначених довідках паспортним даним позивача, а також через неповне зазначення імені та по батькові.
Не погоджуючись з відмовою відповідача у призначенні пенсії за віком та не у зарахуванні стажу роботи згідно із записів трудової книжки серії НОМЕР_2 , позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, та доводам відповідачів, викладених в відзивах на позов, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела права.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України
Згідно з ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Статтю 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено порядок підтвердження стажу роботи, згідно з якою основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Також згідно із статтею 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Відповідні положення містить і постанова Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року, якою затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).
Так згідно з пунктом 2 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Пунктом 3 зазначеного Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. У разі, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
До заяви про призначення пенсії позивачем було долучено трудову книжку колгоспника серії НОМЕР_2 дата заповнення 23.02.1983. 
На першій сторінці(титульному аркуші) трудової книжки не повністю зазначено дату народження, а саме: вказані дані не відповідають з паспортним даним позивача.
Пунктами 1, 2 Порядку № 637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Відповідно до пункту 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також в тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Згідно з пунктом 20 Порядку № 637, в тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Надання уточнюючої довідки підприємств, установ, організації або їх правонаступників потрібно виключно в разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 31.07.2018 у справі № 235/1112/17.
Відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
На переконання суду, позивач надав відповідачу всі необхідні документи для призначення пенсії за віком.
Відповідач безпідставно не взяв до уваги трудову книжку позивача, де вказані всі періоди її роботи, та жодним чином не довів правомірність своїх дій щодо неврахування спірного періоду роботи позивача при розгляді її заяви про призначення пенсії за віком.
Відтак у відповідача були відсутні підстави для відмови у призначенні пенсії з наведених підстав.
Відповідач виносячи оскаржуване рішення не врахував, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.
Аналогічну позицію викладено в постанові Верховного Суду від 06 березня 2018 року у справі №754/14898/15-а.
Додатково суд зазначає, що згідно з п.1 Основних положень про порядок видачі і ведення трудових книжок колгоспників, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 №310 (далі Основні положення), трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів.

Пункт 2 Основних положень регламентує, що трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспів з моменту прийняття їх в члени колгоспу.
Згідно із абз.2 п. 2 Основних положень трудові книжки колгоспників раніше встановленого взірця обміну на нові не підлягають.
Всі записи в трудовій книжці підтверджуються у всіх розділах за час роботи в колгоспі з підписом керівника колгоспу або спеціально уповноваженого правлінням колгоспу особи та печатки (п.6 Основних положень).
Обов`язок правильного і точного внесення даних про роботу в трудову книжку і інші документи покладена на роботодавця (п.13 Основних положень).
За таких підстав, суд вважає, що виникнення розбіжностей між трудовою книжною, архівними довідками та паспортними даними не може бути підставою для відмови в зарахуванні даного періоду до стажу роботи позивача.
За таких обставин, суд вважає, що відповідачем неправомірно відмовлено позивачу у зарахуванні спірних періодів роботи, а тому порушені позивачем права підлягають відновленню судом шляхом визнання протиправним та скасування рішення № 047150033249 від 18.03.2026 року та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати до страхового стажу позивача: всі періоди трудової діяльності згідно записів №№1-34 трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_2 , дата заповнення 23.02.1983 року, а також врахувати при призначенні пенсії архівні довідки від 06.08.2025 року №№ Н-307, Н-308, Н-309, Н-310, Н-311, видані Петриківською селищною радою.
Стосовно вимог позивача про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити, нарахувати та виплачувати з 11.03.2026 року ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до вимог Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", суд вказує про таке.
Статтею 58 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати.
Відтак, виключно до компетенції Пенсійного фонду відноситься призначення пенсії, позаяк суд не може своїм рішенням втручатись в дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень щодо прийняття ним рішень.
Відповідно до ч.2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
З метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивача, з урахуванням положень ч.2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11.03.2026 про призначення пенсії за віком, та прийняти рішення з урахуванням правової позиції, викладеної судом у цьому рішенні та зарахованих цим судовим рішенням періодів роботи.
Суд звертає увагу, що повноваження щодо розгляду заяви від 11.03.2026 ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком були делеговані відповідачу 2, проте обов`язок виплати пенсії, у випадку її перерахунку залишається у територіального органу Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонера, тобто у - ГУ ПФУ в Дніпропетровській області.
За таких обставин, виплата пенсії повинна проводитись ГУ ПФУ в Дніпропетровській області після отримання від ГУ ПФУ в Рівненській області рішення про зарахування відповідного стажу позивача та призначення пенсії за віком позивачу. 
Разом з цим, суд зазначає, що оскільки у спірних відносинах компетентним органом для розгляду заяви позивача про призначення пенсії за віком визначено ГУ ПФУ в Рівненській області, то саме цей орган і має завершити процедуру призначення позивачу пенсії за віком відповідно до вимог Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Суд наголошує, що при повторному розгляді заяви позивача відповідач не може прийняти рішення, яке по суті повторює рішення, що визнане судом протиправним, і повинен вирішити заяву позивача з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цій справі.
Висновки суду, викладені в мотивувальній частині його рішення є в однаковій мірі обов`язковими для врахування суб`єктом владних повноважень при здійсненні своїх повноважень на виконання рішення суду, як і висновки, визначені в резолютивній частині рішення. Суд зауважує, що при визначенні меж встановлених зобов`язань необхідно враховувати як резолютивну, так і мотивувальну частини судового рішення.
Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч.2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд зробив висновок, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню судом.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
На підставі ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати розподіляються пропорційно до задоволених вимог позивача.
Позивач при зверненні до суду поніс судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 1064,96 грн, що документально підтверджується квитанцією від 06.04.2026. 
Оскільки задоволено основну позовну вимогу позивача, сплачений судовий збір за подання позову до суду в сумі 1064,96грн потрібно стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області.
Керуючись ст. 77, 78, 90, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Відповідач 1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вул. Набережна Перемоги, будинок 26, ЄДРПОУ 21910427), Відповідач 2: Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (33028, Україна, Рівненський р-н, Рівненська обл., місто Рівне, вулиця Борисенка Олександра, будинок, 7, ЄДРПОУ 21084076) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення № 047150033249 від 18.03.2026 року Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про відмову у призначенні пенсії.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 всі періоди трудової діяльності згідно із записами №№1-34 трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_2 , дата заповнення 23.02.1983 року, а також врахувати при призначенні пенсії архівні довідки від 06.08.2025 року №№ Н-307, Н-308, Н-309, Н-310, Н-311, видані Петриківською селищною радою.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11.03.2026 про призначення пенсії за віком, та прийняти рішення з урахуванням правової позиції, викладеної судом у цьому рішенні та зарахованих цим судовим рішенням періодів роботи.
У задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (33028, Україна, Рівненський р-н, Рівненська обл., місто Рівне, вулиця Борисенка Олександра, будинок, 7, ЄДРПОУ 21084076) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) судові витрати з оплати судового збору у сумі 1064,96 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Ніколайчук