ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 червня 2026 року
м. Харків
справа № 645/3838/25
провадження № 22-ц/818/1823/26
Харківський апеляційний суд у складі:
головуючого – Яцини В.Б.,
суддів колегії – Маміної О.В., Мальованого Ю.М.
розглянувши в порядку ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області в Харківській області до ОСОБА_1 , третя особа КЗ ОЗ "Обласний центр медико-соціальної експертизи" про стягнення надміру виплаченої пенсії, за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області в Харківській області на рішення Немишлянського районного суду м. Харкова від 19 листопада 2025 року, постановлене суддею Федоровою О.В.,
в с т а н о в и в:
У червні 2025 року Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області звернулося до суду з позовною заявою до відповідача до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Комунальний заклад охорони здоров`я КЗОЗ «Обласний центр медико-соціальної експертизи», в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму переплати пенсії в розмірі 54230,36 грн, а також судові витрати.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 , перебуває на обліку та отримував пенсію по інвалідності ІІ групи з 06.03.2024 року, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» на підставі особистої заяви, виписки з акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12ААВ №690788 від 06.03.2023, виданої міжрайонною Слобідською медико-соціальною експертною комісією м. Харкова. Рішенням від 03.04.2023 року за №204650017886 було призначено ОСОБА_1 пенсію по інвалідності II групи. Рішенням відділу перерахунків пенсій №2 управління пенсійного забезпечення, надання страхових -виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №204650017886 від 12.03.2025 року припинено виплату пенсії та скасоване рішення від 03.04.2023 року за №204650017886 про призначення пенсії по інвалідності ОСОБА_1 відповідно до п. 1 п.п. 1, 5 статі 49 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 року за №1058-ІУ (далі - Закон №1058) на підставі довідки виданої Харківською обласною адміністрацією Департаментом охорони здоров`я КЗОЗ "Обласний центр медико-соціальної експертизи", від 25.12.2024 року №82 про невизнання ОСОБА_1 особою з інвалідністю з 06.03.2023 року. Листом від 14.03.2025 року №2000-0308-8/40268 ОСОБА_1 повідомлялося про те, що виплату пенсії призупинено у зв`язку зі скасуванням II групи інвалідності та запропоновано внести зазначені кошти на рахунок Пенсійного фонду України як зайво виплачену пенсію. Враховуючи викладене, ОСОБА_1 права на отримання пенсії по інвалідності не має. На момент звернення до суду кошти на рахунок Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області не надходили.
Рішенням Немишлянського районного суду м. Харкова від 19 листопада 2025 року відмовлено у задоволенні позовних вимог Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області до ОСОБА_1 , третя особа КЗ ОЗ "Обласний центр медико-соціальної експертизи" про стягнення надміру виплаченої пенсії.
В апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги задовольнити. 
Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Вказує, що ОСОБА_2 перебував на обліку та отримував пенсію по інвалідності IІ групи з 06.03.2024, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058. Виплата пенсії припинена на підставі довідки Харківської обласної адміністрації Департаменту охорони здоров`я КЗОЗ «Обласний центр медико-соціальної експертизи» від 25.12.2024 № 82 про невизнання ОСОБА_1 особою з інвалідністю з 06.03.2024 року. Листом від 14.03.2025 № 2000-0308-8/40268 відповідача повідомлено про те, що виплату пенсії призупинено у зв`язку зі скасуванням IІ групи інвалідності. У зв`язку зі скасуванням довідки було зайво виплачено пенсію у розмірі 54230,36 грн та запропоновано внести зазначені кошти на рахунок Пенсійного фонду України як зайво виплачена пенсія. Проте відповідач добровільно не відшкодував вказані кошти.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1ст. 367 ЦПК України- в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Згідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Вказаним вимогам оскаржене рішення суду відповідає.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що належних та допустимих доказів про рахункову помилку головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, або надання відповідачем завідомо неправдивих даних, які стали підставою для призначення пенсії, а також зловживань з його боку при отриманні наведеної в позові суми, - позивач суду не надав.
Такі висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.
Судовим розглядом встановлено, що відповідно до виписки з акту огляду медико-соціальної експертної комісії до довідки серії 12ААВ №690788 ОСОБА_1 з 06.03.2023 року встановлено ІІ групу інвалідності до 06.03.2025 виданої міжрайонною Слобідською медико-соціальною експертною комісією /а.с. 9/. Рішенням від 03.04.2023 року за №204650017886 було призначено ОСОБА_1 пенсію по інвалідності II групи. Згідно з довідкою № 82 виданою КЗОЗ «Обласний центр медико-соціальної експертизи» Харківської обласної адміністрації департаменту охорони здоров`я від 25.12.2024 року ОСОБА_1 заочно оглядався та за результатами з 06.03.2024 невизнаний інвалідом, рішення Слобідського міжрайонного МСЕК скасовано /а.с. 11/. Рішенням відділу перерахунків пенсій №2 управління пенсійного забезпечення, надання страхових - виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 204650017886 від 12.03.2025 року припинено виплату пенсії та скасоване рішення від 03.04.2023 року за №204650017886 про призначення пенсії по інвалідності ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) відповідно до п. 1 п.п. 1, 5 ст. 49 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року за №1058-ІУ (далі - Закон №1058) на підставі довідки виданої Харківською обласною адміністрацією Департаментом охорони здоров`я Комунальним закладом охорони здоров`я "Обласний центр медико-соціальної експертизи" від 25.12.2024 року №82 про невизнання ОСОБА_1 особою з інвалідністю з 06.03.2023 року. Рішення від 03.04.2023 за №204650017886 про призначення ОСОБА_1 пенсії по інвалідності ІІ групи визначено скасувати з дати призначення пенсії 06.03.2023 року та ініціювано питання стягнення з ОСОБА_1 незаконно отриманих пенсійних коштів за період з 06.03.2023по 28.02.2025 у судовому порядку /а.с. 18-19/. Відповідно до службової записки №11246/03-16 від 12.03.2025 року ОСОБА_1 виплату пенсії призупинено з 06.03.2024, сума переплаченої пенсії за період з 06.03.2023 по 28.02.2025 складає 54230,36 грн. /а.с. 20/. 14.03.2025 року ГУ ПФУ в Харківській області направило ОСОБА_1 лист №2000-0308-8/40268 щодо повернення зайво виплаченої пенсії в сумі 54230,36 грн за період з 06.03.2023 по 28.02.2025 /а.с. 13-14/. Отже, судом встановлено, що між позивачем та відповідачем виник спір щодо повернення надміру виплаченої відповідачу пенсії, яка була призначена та виплачувалась йому за період з 06.03.2023 по 28.02.2025 безпідставно.
В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Відповідно до ст .46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Згідно до ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Згідно ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, Законів України "Про недержавне пенсійне забезпечення", Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні (ч. 1ст. 4Закону №1058).
Відповідно до ст. 9 Закону №1058, в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком, пенсія по інвалідності, пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Пенсії по інвалідності призначаються в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату здоров`я, внаслідок: а) трудового каліцтва або професійного захворювання; б)загального захворювання ( втому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства). Пенсії по інвалідності призначаються незалежно від того, коли настала інвалідність: у період роботи, до влаштування на роботу чи після припинення роботи (ст. 23 Закону України «Про пенсійне забезпечення»).
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №1058 затверджено постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі за текстом Порядок № 22-1).
У розділі ІІ Порядку № 22-1 встановлено перелік документів, необхідних для призначення пенсії. Згідно із п. 2.2. до заяви про призначання пенсії по інвалідності додаються документи, перелічені в підпунктах 1-4 пункту 2.1 цього розділу, тобто документ, що засвідчує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків; документи про стаж; індивідуальні відомості про застраховану особу, додані органом, що призначає пенсію; відомості про місце проживання особи.
Орган, що призначає пенсію, додає до заяви одержану ним від МСЕК виписку з акта огляду МСЕК (абзац 2 п. 2.2. Порядку № 22-1).
Згідно ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Відповідно до ч.2 ст.35 Закону №1058-ІV у разі якщо особа не з`явилася для проведення оцінювання (повторного оцінювання) повсякденного функціонування особи у визначений для цього строк, виплата пенсії по інвалідності зупиняється з першого числа місяця, наступного за місяцем, у якому мало бути проведено оцінювання (повторне оцінювання) повсякденного функціонування такої особи. Ч.3ст.35 Закону №1058-ІVвизначено, що у разі якщо строк оцінювання повсякденного функціонування особи пропущено особою з інвалідністю з поважних причин або у разі наступного визнання її особою з інвалідністю виплата пенсії по інвалідності поновлюється з дня, з якого припинено виплату, до дня проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, але не більш як за три роки, якщо експертна команда з оцінювання повсякденного функціонування особи визнає її за цей період особою з інвалідністю.
Згідно з ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Відповідно до п. 1 ч. 1ст.1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.
Тлумачення цієї норми свідчить, що законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати.
Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-91цс14 та у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі № 545/163/17 (провадження № 61-33727сво18).
Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання територіальними органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій, що є безнадійними до списання визначений Порядком повернення сум пенсії, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсії, що є безнадійними до стягнення затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 6-4 від 21 березня 2003 року, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України від 15 травня 2003 року № 374/7695 (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пенсійного фонду № 25-3 від 25.11.2014).
Зі змісту п. 3 цієї Постанови вбачається, що для відрахування виплаченої надміру суми пенсії можливе тільки за двох умов: зловживання з боку пенсіонера та подання страхувальником недостовірних даних. Даний перелік є вичерпаний і розширеному тлумаченню не підлягає.
Відповідно до частини 1статті 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» територіальні органи Пенсійного фонду України наділені правом своїми рішеннями припинити виплату пенсії у випадках, передбачених цим Законом.
Таким чином, повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме, через зловживання, зокрема у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації.
Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримував пенсію по інвалідності II групи з 06.03.2024, яка була призначена відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-ІV (далі Закон №1058) на підставі заяви від 06.03.2023, виписки з акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12ААВ №690788 від 06.03.2023, виданої міжрайонною Слобідською медико-соціальною експертною комісією м. Харкова. 
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що матеріали справи не містять відомостей, а позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що прийняття рішення про призначення пенсії та виплату пенсії, здійснено внаслідок недобросовісної поведінки відповідача, а відтак виплачені пенсійні виплати не підлягають поверненню.
Доводи апеляційної скарги зазначеного висновку суду не спростовують.
Оскільки доводи апеляційної скарги не містять підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції, яке є законним і обґрунтованим, ухваленим з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційну скаргу відповідно до ст. 375 ЦПК України слід залишити без задоволення.
Підстави для нового розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст.ст.367,368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375,381,382-384,389 ЦПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області - залишити без задоволення.
Рішення Немишлянського районного суду м.Харкова від 19 листопада 2025 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбаченихст. 389 ЦПК України.
Повний текст постанови складений 11 червня 2026 року.

Головуючий:       В.Б. Яцина

Судді:         О.В. Маміна

Ю.М. Мальований