П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/43325/25	

Головуючий в 1 інстанції: Єфіменко К. С.
Місце ухвалення: м. Одеса

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого – Лук`янчук О.В.
суддів – Бітова А. І.
– Ступакової І. Г.
при секретарі – Потомському А. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Національного агентства з питань запобігання корупції на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2026 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Національного агентства з питань запобігання корупції про визнання протиправною та скасування довідки, зобов`язання вчинити певні дії,- 

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Національного агентства з питань запобігання корупції, в якому просив:
визнати протиправними та скасувати Довідку Національного агентства з питань запобігання корупції про результати проведення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічної за 2024 рік, поданої ОСОБА_1 , суддею Приморського районного суду м. Одеси, від 12.12.2025 №951/25;
зобов`язати Національне агентство з питань запобігання корупції видалити із загального доступу оприлюднену на офіційному сайті Національного агентства з питань запобігання корупції у розділі “РЕЗУЛЬТАТИ ПЕРЕВІРКИ ДЕКЛАРАЦІЙ” довідку від 12.12.2025 №951/25 про результати проведення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічної за 2024 рік, поданої ОСОБА_1 , суддею Приморського районного суду м. Одеси, з урахуванням висновків суду у цій справі;
судові витрати покласти на Відповідача.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що обставини встановлення недостовірності відомостей у декларації не може передбачати формальний підхід до повної перевірки декларації та покладати обов`язок доведеності зазначення достовірних даних у декларації виключно на суб`єкта декларування без вчинення суб`єктом владних повноважень (НАЗК) відповідних дій щодо перевірки таких даних, у тому числі із врахуванням положень підпункту 3 пункту 5 розділу ІІ Порядку №26/21. На переконання позивача, НАЗК до проведення повної перевірки декларації позивача за 2024 рік підійшло формально, не врахувало повністю пояснення останнього та не вчинило усіх дій з метою встановлення фактичних обставин, у тому числі перевірки відомостей, про які повідомлено ОСОБА_1 у своїх поясненнях. З огляду на викладене позивач вважає Довідку Національного агентства з питань запобігання корупції про результати проведення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічної за 2024 рік, поданої ОСОБА_1 , суддею Приморського районного суду м. Одеси, від 12.12.2025 №951/25 необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2026 року у задоволенні клопотання Національного агентства з питань запобігання корупції про розгляд справи за правилами загального позовного провадження - відмовлено.
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Національного агентства з питань запобігання корупції про визнання протиправною та скасування довідки, зобов`язання вчинити певні дії - задоволено.
Визнано протиправними та скасовано Довідку Національного агентства з питань запобігання корупції про результати проведення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічної за 2024 рік, поданої ОСОБА_1 , суддею Приморського районного суду м. Одеси, від 12.12.2025 №951/25.
Зобов`язано Національне агентство з питань запобігання корупції видалити із загального доступу оприлюднену на офіційному сайті Національного агентства з питань запобігання корупції у розділі “РЕЗУЛЬТАТИ ПЕРЕВІРКИ ДЕКЛАРАЦІЙ” довідку від 12.12.2025 №951/25 про результати проведення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічної за 2024 рік, поданої ОСОБА_1 , суддею Приморського районного суду м. Одеси, з урахуванням висновків суду у цій справі.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Національного агентства з питань запобігання корупції на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211,20 грн.
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, Національне агентство з питань запобігання корупції подало апеляційну скаргу, в якій зазначає про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, а тому просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянтом зазначено, що Одеський окружний адміністративний суд допустив поверхневий розгляд справи, формально процитувавши у мотивувальній частині свого рішення доводи Позивача, та не надав тим самим належної правової оцінки позиції Відповідача, що була наведена у поданих ним процесуальних документах. У оскаржуваному рішенні відсутні обґрунтовані висновки і посилання на докази, які б безумовно доводили, що у спірних правовідносинах Національне агентство діяло всупереч положенням ч. 2 ст. 19 Конституції України.
Вказує, що суд першої інстанції, відмовивши в оскаржуваному рішенні у задоволені заяви Національного агентства про розгляд справи за правилами загального позовного провадження від 22.01.2026, позбавив Відповідача, як учасника справи, процесуальної можливості реалізувати всі свої права та використати наявні можливості для обґрунтування позиції органу.
Зміст оскаржуваного рішення не містить в собі належного правового обґрунтування мотивів відхилення доводів Національного агентства, які стосувалися правомірності викладених у оскаржуваній Довідці висновків.
Звертає увагу, що суд першої інстанції фактично проігнорував надані Відповідачем докази, не надав їм правової оцінки, не дослідив їх під час розгляду справи та не зазначив мотивів їх відхилення.
По суті зазначених в довідці виявлених порушень, вказав, що суб`єкт декларування у розділі 3 декларації зазначив відомості, які не відповідають дійсності (п.п. 3.1, 3.2), чим не дотримав вимоги п. 2 ч. 1 ст. 46 Закону. Доказів протилежного Позивачем не надано, що в свою чергу було залишено поза увагою суду першої інстанції.
Звертає увагу, що у поданій ОСОБА_1 щорічній декларації за 2024 рік останній відобразив відомості про наявність у нього готівкових коштів у розмірі 250 000,00 грн та 25 000,00 дол. США, що станом на 31.12.2024 перевищує 50 ПМ. Отже, зазначені вище відомості про залишки коштів, розміщених на банківських рахунках, підлягали окремому декларуванню, оскільки їх сукупний розмір з іншими наявними грошовими активами у готівковій формі, що належить суб`єкту декларування перевищує 50 ПМ. Таким чином, суб`єкт декларування зазначив відомості, які не відповідають дійсності на загальну суму 70 764,61 гривні.
Також вказує на правомірність зазначення у довідці інших порушень допущених позивачем на не спростованих його поясненнями, що не взято до уваги судом першої інстанції.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що Позивач - ОСОБА_1 є суддею Приморського районного суду м. Одеси.
Позивач на виконання вимог частини першої статті 45 Закону № 1700-VII подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2024 рік.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу обов`язків з проведення перевірок від 13.06.2025 Національним агентством проведено повну перевірку декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічної за 2024 рік поданої ОСОБА_1 суддею Приморського районного суду м. Одеси до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, 25.03.2025.
Повну перевірку Національним агентством проведено в період з 16.06.2025 по 09.12.2025. Строк проведення повної перевірки продовжено з 14.10.2025 на 60 днів на підставі п.п.1,3 п.18 розділу V Порядку № 26/21.
Згідно приписів абз.2 п.17 розділу V Порядку № 26/21, 16.06.2025 уповноважена особа Національного агентства повідомила суб`єкта декларування про включення декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, до черги декларацій, відібраних на підставі оцінки ризиків для проведення повної перевірки, також 16.06.2025 ОСОБА_1 було повідомлено через персональний електронний кабінет Реєстру про початок проведення повної перевірки поданої ним декларації.
Відповідно до відомостей Реєстру ОСОБА_1 переглянув та ознайомився з текстом повідомлення Національного агентства наступного робочого дня – 17.06.2025 о 16:04, шляхом натискання відповідної відмітки.
Відповідачем під час проведення повної перевірки було направлено ОСОБА_1 запит (вих. від 17.09.2025 № 404-01/77110-25) про надання пояснень та документів.
У вказаному запиті пропонувалось позивачу надати копії підтверджуючих документів щодо:
1) розділу 2.1. “Інформація про суб`єкта декларування” декларації за 2024 рік:
- причини обрання позначки “Не застосовується” у полі “Унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі”, оскільки відповідно до наявної у Національного агентства інформації Вам присвоєно унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі 19620325-04417;
- причини обрання позначки “Дані відсутні” щодо Вашої ідентифікації за межами України, а саме відомостей про паспорт громадянина України для виїзду за кордон, оскільки відповідно до відомостей Єдиного державного демографічного реєстру на Ваше ім`я видано паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 .
2) розділу 2.2. “Інформація про членів сім`ї суб`єкта декларування” декларації за 2024 рік:
- причини обрання позначки “Дані відсутні” у полях ідентифікація за межами України щодо членів сім`ї (особи, яка спільно проживає та не перебуває у шлюбі та сина), оскільки відповідно до відомостей Єдиного державного демографічного реєстру на ім`я члена сім`ї (особи, яка спільно проживає та не перебуває у шлюбі) видано паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 , а на ім`я члена сім`ї (сина) GD451625;
- причини обрання позначки “Не застосовується” у полі “Унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі” щодо члена сім`ї (особи, яка спільно проживає та не перебуває у шлюбі), оскільки відповідно до відомостей Єдиного державного демографічного реєстру йому присвоєно унікальний номер 19710302-09826.
3) розділу 3 “Об`єкти нерухомості” декларації за 2024 рік:
- пояснити причини зазначення відомостей про реєстраційний номер квартири загальною площею 170,3 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вказаному об`єкту нерухомості присвоєно реєстраційний номер 3047145251100;
- пояснити причини зазначення відомостей про реєстраційний номер квартири загальною площею 168 кв.м, який розташована за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вказаному об`єкту нерухомості присвоєно реєстраційний номер 3047181951100;
Крім того, пропонуємо пояснити причини (мотиви) укладення між Вами та членом сім`ї (особою, яка спільно проживає та не перебуває у шлюбі) договору міни від 24.11.2024, відповідно до якого ОСОБА_2 передала Вам квартиру загальною площею 170,3 кв.м, яка розташована за адресою АДРЕСА_3 , вартістю 10 780 263,31 грн, а Ви їй - квартиру загальною площею 168 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 , вартістю 7 772 617,94 гривень.
- зазначити причини (мотиви) отримання Вами у приватну власність, за ціною, нижчою за мінімальну ринкову, об`єктів нерухомого майна:
житлового будинку загальною площею 290,2 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_5 ;
земельної ділянки загальною площею 1138 кв.м з кадастровим номером 5121083800:02:001:0136, яка знаходиться на території Маринівської сільської ради (вул. Ім. Сташкова, 8);
земельної ділянки загальною площею 1092 кв.м з кадастровим номером 5121083800:02:001:0021, яка знаходиться на території Маринівської сільської ради (вул. Ім. Сташкова, 10).
Відповідно до наявної у Національного агентства інформації визначена Вами у декларації вартість зазначених вище об`єктів нерухомості у сумі 328 376,00 грн не відповідає мінімальній ринковій вартості подібних об`єктів, яка становить від 5 764 524,00 гривень.
4) у розділі 12 “Грошові активи” декларації за 2024 рік:
- причини незазначення відомостей про наявний у Вас розмір коштів, розміщених на банківських рахунках АТ КБ “Приватбанк” станом на 31.12.2024 у сумі 70 764,61 грн (надати банківську виписку про залишок коштів розміщених на банківських рахунках станом на 31.12.2024);
- причини незазначення відомостей про наявний у члена сім`ї (особи, яка спільно проживає та не перебуває у шлюбі) розмір коштів, розміщених на банківських рахунках АТ “Укргазбанк” станом на 31.12.2024 у сумі 22 291,30 грн (надати банківську виписку про залишок коштів розміщених на банківських рахунках станом на 31.12.2024)
- причини незазначення відомостей про наявний у члена сім`ї (особи, яка спільно проживає та не перебуває у шлюбі) розмір коштів, розміщених на банківських рахунках АТ КБ “Приватбанк” станом на 31.12.2024 у сумі 58 426,82 грн (надати банківську виписку про залишок коштів розміщених на банківських рахунках станом на 31.12.2024).
5) у розділі 13 “Фінансові зобов`язання” декларації за 2024 рік:
- пояснити причини незазначення відомостей про наявність у члена сім`ї (особи, яка спільно проживає та не перебуває у шлюбі) фінансового зобов`язання, яке виникло перед АТ “Укргазбанк”, на підставі кредитного договору № 0099/08/2021/0255 від 05.08.2021 на суму 1033 373,00 гривні.
Відповідно до інформації наявної в Національного агентства станом на 01.01.2024 розмір фінансового зобов`язання члена сім`ї (особи, яка спільно проживає та не перебуває у шлюбі) становив 505 711,89 грн, що перевищує 50 прожиткових мінімумів встановлених для працездатних осіб і підлягало відображенню у декларації; у свою чергу протягом звітного періоду було сплачено 263 871,48 грн і станом на 31.12.2024 розмір заборгованості становив 241 840,41 грн, що також перевищує 50 прожиткових мінімумів встановлених для працездатних осіб і підлягає декларуванню.
6) у розділі 14 “Видатки та правочини суб`єкта декларування” декларації за 2024 рік:
- причини незазначення відомостей про вчинений Вами правочин, який не спричинив здійснення видатку у звітному періоді, а саме укладення договору купівлі-продажу з ТОВ “Віді Пальміра” від 20.11.2024 на придбання транспортного засобу Toyota Land Cruiser Prado 2024 року випуску за 2 997 680,00 гривень.
10.10.2025 року позивачем надано пояснення на запит від 17.09.2025 № 404-01/77110-25 в яких зазначено наступне:
- на моє ім`я - ОСОБА_1 , 04.03.1999 було видано паспорт громадянина України НОМЕР_3 у якому відсутній унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі. Також, на моє ім`я 03.05.2019 було видано паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 та присвоєно унікальний номер 19620325-04417;
- у розділі 2.2. “Інформації про членів сім`ї суб`єкта декларування” декларації за 2024 рік відомості про унікальний номер запису в Єдиному демографічному реєстрі особи, з якою я спільно проживаю та не перебуваю у шлюбі не зазначено, оскільки він відсутній у паспорті громадянина України. Також, на ім`я особи, з якою я спільно проживаю та не перебуваю у шлюбі було видано паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 та присвоєно унікальний номер 19710302-09826;
- на ім`я сина - ОСОБА_3 28.07.2022 було видано паспорт громадянина України № НОМЕР_4 ;
- у розділі 3 “Об`єкта нерухомості” декларації за 2024 рік щодо квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 зазначений ідентифікатор об`єкта нерухомого майна 01307605446444962024031568691822, згідно договору міни від 20.11.2024;
- у розділі 3 “Об`єкта нерухомості” декларації щодо квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 зазначений ідентифікатор об`єкта нерухомого майна 01.307575546457012024111941695509, згідно договору міни від 20.11.2024;
- у зв`язку із взаємною домовленістю із особою, з якою я спільно проживаю та виховую сина, ми вирішили упорядкувати наші майнові стосунки та укласти договір міни згідно якого у власність особи, з якою я спільно проживаю та не перебуваю у шлюбі перейшла квартира за адресою: АДРЕСА_4 , яка є цілком обжитою і в якій знаходяться всі необхідні речі для проживання в ній, а мені у власність перейшла квартира за адресою: АДРЕСА_6 . Вартість майна не визначалась, була лише оцінка майна для сплати податків в місцевий бюджет, яка не є фактичною вартістю майна. Крім того, я та особа, з якою я спільно проживаю та не перебуваю у шлюбі, є суб`єктами декларування і по зазначеному вище майну ми надавали всі відомості для його декларування, переслідуючи ціль виконувати вимоги діючого законодавства;
- при придбанні мною домоволодіння та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_5 , я керувався законом, як Конституцією України, Законом України “Про запобігання корупції” та іншими законодавчими актами. Перед укладанням договору купівлі-продажу, за моїм бажанням, як набувача та бажанням особи, яка виступала продавцем, була проведена експертна оцінка майна, а саме земельних ділянок та домоволодіння, що і було поставлено в основу нашої угоди (копії додаються). Крім того, довожу до Вашого відома, що домоволодіння за адресою: АДРЕСА_5 , знаходиться за 50 км. від центру м. Одеси, де на той час будинок пустував і він неодноразово виставлявся, до придбання мною, на продаж. Місцезнаходження будинку не є курортною зоною, а є звичайною сільською місцевістю. Даний об`єкт мною був придбаний для ведення садівництва та господарства, що мінімізувало витрати моєї сім`ї на своє утримання. Я мимо волі продавця не міг впливати на суттєві умови угоди (копії додаються);
- на моєму банківському рахунку в АТ КБ “ПРИВАТБАНК”, станом на 31.12.2024, залишок коштів складав 70764,61 грн. (вказана суму входила в загальну суму заробітної плати отриманої за основним місцем роботи за 2024 рік);
- на банківському рахунку особи, з якою я спільно проживаю та не перебуваю у шлюбі в AT КБ “ПРИВАТБАНК”, рахунок № НОМЕР_5 , станом на 31.12.2024, залишок коштів складав 58426,82 грн. (вказана суму входила в загальну суму заробітної плати отриманої за основним місцем роботи за 2024 рік), на банківському рахунку в ПАТ АБ “УКРГАЗБАНК”, рахунок № НОМЕР_6 , станом на 31.12.2024, залишок коштів складав 22291,30 грн.;
- на підставі кредитного договору №0099/08/2021/0255 від 05.08.2021 особа, з якою я спільно проживаю та не перебуваю у шлюбі має фінансові зобов`язання, які виникли перед АТ “Укргазбанк”. Станом на 01.01.2024 розмір фінансового зобов`язання становив 505711,89 грн. За звітній період було сплачено 263871,48 грн.;
- дійсно у листопаді 2024 року у мене був намір придбати автомобіль, однак транспортний засіб Toyota Land Cruiser Prado 2024 року випуску був придбаний мною у кредит у лютому 2025 року, підтвердженням чого є технічний паспорт на транспортний засіб та кредитні документи, дані суттєві зміни у майновому стані були мною відображені в декларації. Автомобіль з листопада 2024 року на території України не знаходився, а був доставлений в Україну лише на початку лютого 2025 року і всі документи по договору купівлі-продажу були складені та підписані 11 лютого 2025 року, тобто договір купівлі-продажу вважається укладеним коли були виконані всі умови договору, що мною було відображено в декларації про суттєві зміни у майновому стані. Сам намір придбати автомобіль не породжував ніяких юридичних обставин (копії документів додаються).
З урахуванням наданих пояснень, Національним агентством проведена повна перевірка декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2024 рік, за результатами якої складено Довідку від 12.12.2025 №951/25, яка містить, зокрема, такі висновки (розділ IV):
4.1. За результатами повної перевірки декларації, щорічної за 2024 рік, унікальний ідентифікатор документа 0da9e284-48ca-4832-bb89-d16b3773d7b4, поданої ОСОБА_1 , суддею Приморського районного суду м. Одеси, встановлено, що суб`єкт декларування при поданні декларації вказав неточні відомості (п.п.1.1 п.1, п.п.2.2 п.2, п.3, п.п.4.2,4.3 п.4, пп.5,7) та недостовірні відомості на загальну суму 3310285,02 грн (п.п.1.2 п.1, п.п.2.1 п.2, п.п.4.1,4.2 п.4 розділу 3.1 цієї Довідки), чим не дотримав вимог пп.1-3, 7, 8-1 ч.1 ст.46 Закону.
Недостовірні відомості, зазначені у декларації (п.п.4.1 п.4, п.6 розділу 3.1 цієї Довідки), відрізняються від достовірних на загальну суму 3310285,02 грн, що становить понад 750 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на дату подання декларації.
У діях суб`єкта декларування встановлено ознаки правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366-2 КК України.
4.5. У межах моніторингу способу життя встановлено наявність ознак набуття суб`єктом декларування у власність необґрунтованого активу загальною вартістю 6092900,00 грн.
Позивач вважає, оскаржувану довідку протиправною та необґрунтовано, прийнятою з порушенням норм чинного законодавства та за її частковим скасуванням звернувся до суду.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про безпідставність висновків НАЗК про зазначення позивачем недостовірних відомостей у декларації, зокрема щодо відомостей, які зазначені у підпунктах 3.1, 3.2 п.3, п.п.4.1- 4.3 п.4, пп.6,1 п.6, 7.1, 7.2 п 7 розділу 3.1 спірної Довідки, оскільки відповідачем не надано оцінки поясненням позивача та наданим ним доказам. 
Також дійшов висновку що про наявність в діях Позивача ознаки правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366-2 Кримінального кодексу України, має передувати встановлення умисного недекларування Позивачем відомостей, зазначених у підпунктах п.п.4.1, 4.2 п.4, п.п.6.1 п.6, п.п.7.1, 7.2, 7.3 п.7 розділу ІІІ цієї Довідки, в свою чергу відповідачем не надано належних доказів щодо порушень позивача зазначених у підпунктах п.п.4.1,4.2 п.4, п.п.6.1 п.6, п.п.7.1, 7.2, 7.3 п.7 розділу ІІІ цієї Довідки, а отже висновок щодо того, що Відповідачем встановлено ознаки правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366-2 Кримінального кодексу України є передчасним.
Зазначив, що НАЗК до суду не подало жодного доказу в обґрунтування правомірності власного висновку, а лише послалося на таємницю слідства.
При цьому вказав, що адміністративний суд не робить висновку у цій справі про правильність або неправильність зазначення позивачем відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а лише надає оцінку діям відповідача під час вчинення дій (прийняття рішень) на предмет їх відповідності критеріям, що передбачені ч.2 ст.2 КАС України.
Вивчивши матеріали справи, переглянувши рішення суду першої інстанції в межах вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Згідно пункту 1 частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України (пункт 1); добросовісно (пункт 5).
Частиною третьою статті 2 КАС України визначено, що основними засадами (принципами) адміністративного судочинства, зокрема, є: верховенство права (пункт 1); змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі (пункт 4).
За визначенням, наведеним у пункті 7 частини першої статті 4 КАС України, суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
Отже, виходячи із основних завдань та принципів, визначених нормами КАС України, суд першої інстанції правильно вказав, що вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин насамперед спрямоване на ефективний захист прав, свобод та інтересів особи від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Водночас, дотримання принципу верховенства права полягає в тому, що людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Тому саме на адміністративні суди покладено обов`язок офіційного з`ясування усіх обставин справи, що мають значення для правильного вирішення спору, що і забезпечує ефективність такого захисту.
Спір у даній справі, виник у зв`язку із проведенням Національним агентством повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2024 рік, за результатами якої складено Довідку від 12.12.2025 №951/25, яка містить, зокрема, висновки про наявність ознаки правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366-2 КК України.
Отже, предметом даного спору є Довідка Національного агентства з питань запобігання корупції від 12.12.2025 №951/25.
Правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст і порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень визначені Законом №1700-VII.
Зокрема, статтею 4 визначено статус НАЗК, яке згідно з частиною першою указаної норми є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику.
Коло повноважень НАЗК окреслене у статті 11 Законом №1700-VII, відповідно до приписів підпункту 7-1 частини першої якої НАЗК здійснює в порядку, визначеному цим Законом, контроль та перевірку декларацій суб`єктів декларування, зберігає та оприлюднює такі декларації, проводить моніторинг способу життя суб`єктів декларування. Види контролю під час перевірки декларацій визначені статтею 51-1 Закону №1700-VІІ.
Повна перевірка декларацій НАЗК здійснюється відповідно до положень статті 51-3 Закону №1700-VІІ, частинами другою, третьою якої передбачено, що у разі встановлення за результатами повної перевірки декларації відображення у декларації недостовірних відомостей НАЗК письмово повідомляє про це керівника відповідного державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, їх апарату, юридичної особи публічного права, в якому працює відповідний суб`єкт декларування, та спеціально уповноважені суб`єкти у сфері протидії корупції. У разі виявлення за результатами повної перевірки декларації ознак необґрунтованості активів НАЗК надається можливість суб`єкту декларування протягом десяти робочих днів надати письмове пояснення за таким фактом із відповідними доказами. У разі ненадання суб`єктом декларування у зазначені строки письмових пояснень і доказів чи надання не в повному обсязі НАЗК інформує про це Національне антикорупційне бюро України та Спеціалізовану антикорупційну прокуратуру.
Процедуру проведення НАЗК повної перевірки декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, визначає Порядок проведення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом НАЗК від 29 січня 2021 року № 26/21 (далі - Порядок №26/21).
За правилами до пункту 1 розділу ІІІ цього Порядку за результатами проведення повної перевірки декларації, у тому числі повторної, уповноважена особа складає та підписує довідку про результати проведення повної перевірки декларації у двох примірниках, один з яких після погодження відповідно до пункту 3 цього розділу надсилається суб`єкту декларування.
Пунктом 2 розділу ІІІ Порядку №26/21 установлено, що довідка повинна містити таку інформацію: підстави для проведення повної перевірки; дату початку та завершення строку повної перевірки; відомості про результати автоматизованого розподілу (повторного автоматизованого розподілу, якщо він проводився); джерела інформації, що були використані під час проведення повної перевірки; перелік запитів, на які на дату завершення строків проведення повної перевірки не отримано відповіді; виявлені недостовірні відомості у декларації, неточність оцінки задекларованих активів, встановлені ознаки конфлікту інтересів, незаконного збагачення або необґрунтованості активів, з наведенням відповідного обґрунтування та посиланням на джерела інформації, врахування пояснень суб`єкта декларування (у разі їх надання); висновок за результатами повної перевірки.
За умовами абзацу 1 пункту 5 розділу ІІІ Порядку №26/21, у разі виявлення за результатами проведення повної перевірки ознак адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, складення протоколу щодо якого віднесено до компетенції НАЗК та повноважень посадових осіб структурного підрозділу, який проводив перевірку, уповноважена особа, яка здійснювала таку перевірку, упродовж 5 робочих днів з дня, наступного за днем погодження довідки, розпочинає збір даних для встановлення наявності підстав для складення протоколу про таке правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення. У разі наявності зазначених підстав уповноважена особа складає відповідний протокол і направляє його до суду в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення.
Цією ж нормою (пункт 5 розділу ІІІ Порядку №26/21) установлено алгоритм дій НАЗК у разі виявлення ознак адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, складення протоколу щодо якого віднесено до компетенції посадових осіб інших структурних підрозділів його апарату, а саме:
У разі виявлення за результатами проведення повної перевірки ознак адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, складення протоколу щодо якого віднесено до компетенції Національного агентства та повноважень посадових осіб структурного підрозділу, який проводив перевірку, уповноважена особа, яка здійснювала таку перевірку, упродовж 5 робочих днів з дня, наступного за днем погодження довідки, розпочинає збір даних для встановлення наявності підстав для складення протоколу про таке правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення. У разі наявності зазначених підстав уповноважена особа складає відповідний протокол і направляє його до суду в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення.
У разі виявлення за результатами проведення повної перевірки ознак адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, складення протоколу щодо якого віднесено до компетенції посадових осіб інших структурних підрозділів апарату Національного агентства, уповноважена особа, яка здійснювала таку перевірку, упродовж 5 робочих днів з дня, наступного за днем погодження довідки, передає інформацію та матеріали перевірки до такого структурного підрозділу.
У разі виявлення за результатами проведення повної перевірки ознак адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, складення протоколу щодо якого віднесено до компетенції інших органів, уповноважена особа, яка проводила повну перевірку, упродовж 5 робочих днів з дня, наступного за днем погодження довідки, складає та підписує відповідний обґрунтований висновок щодо виявлення ознак адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, у двох примірниках.
Пунктом 6 розділу ІІІ Порядку №26/21 передбачено, що у разі виявлення за результатами проведення повної перевірки ознак корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення, за яке передбачено кримінальну відповідальність, уповноважена особа, яка проводила повну перевірку, упродовж 5 робочих днів з дня, наступного за днем погодження довідки, складає та підписує відповідний обґрунтований висновок у двох примірниках.
За правилами пунктів 9-10 розділу ІІІ Порядку №26/21 у разі встановлення за результатами повної перевірки декларації відображення у декларації недостовірних відомостей Національне агентство письмово повідомляє про це керівника відповідного державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, їх апарату, юридичної особи публічного права, в якому працює відповідний суб`єкт декларування. На офіційному вебсайті НАЗК оприлюднюється довідка про результати проведення повної перевірки, у тому числі повторної, упродовж 10 робочих днів з дня її погодження, а також інформація про те, чи було направлено обґрунтований висновок щодо виявлення ознак корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення, інші вжиті заходи реагування, крім конфіденційної інформації про фізичну особу та з дотриманням вимог статті 52-1 Закону №1700-VII.
У постанові від 23 листопада 2023 року в адміністративній справі №520/25012/21 Верховний Суд висловив застереження щодо аналогічних спірних правовідносин, за яким довідка про результати проведення повної перевірки (її окремі положення), може бути предметом оскарження у порядку адміністративного судочинства лише за відсутності ознак адміністративного чи кримінального правопорушення або закриття адміністративної чи кримінальної справи, так як такі правовідносини виникають між суб`єктом декларування та НАЗК лише на стадії завершення перевірки. Це означає, що якщо за наслідками такої перевірки вирішується питання про притягнення суб`єкта декларування до певного виду відповідальності, довідка про результати проведення такої перевірки не може бути оскаржена окремо, так як надання оцінки виявленим порушенням належить органу, що безпосередньо вирішує питання про притягнення особи до певного виду відповідальності.
Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Тобто, у випадку якщо за наслідками такої перевірки вже вирішується питання про притягнення суб`єкта декларування до певного виду відповідальності (адміністративної чи кримінальної), обґрунтований висновок щодо виявлення ознак корупційного кримінального правопорушення не може бути оскаржена окремо, так як надання оцінки виявленим порушенням належить органу (суду), що безпосередньо вирішує питання про притягнення особи до певного виду юридичної відповідальності.
Колегія суддів звертає увагу, що у випадку виявлення за результатами проведення НАЗК повної перевірки декларації ознак вчинення суб`єктом декларування кримінального правопорушення та реєстрації за таким фактом кримінального провадження, матеріали повної перевірки декларації стають частиною матеріалів відповідного кримінального провадження та на них у відповідності до приписів статті 222 КПК України розповсюджується особливий режим доступу. Зокрема, зазначена процесуальна норма за замовчуванням містить в собі заборону розголошення усіх відомостей кримінального провадження за винятком лише тих, щодо яких слідчим чи прокурором надано письмовий дозвіл, що унеможливлює надання НАЗК до суду усіх доказів.
Довідка та обґрунтований висновок, які є частиною доказової бази в рамках кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення, де вирішується питання про притягнення суб`єкта декларування до відповідальності в порядку КПК України або КУпАП, не можуть бути предметом оскарження в порядку КАС України. При цьому, відповідно до положень частини четвертої статті 51-1 Закону №1700-VIІ проведення контролю та перевірки декларацій, а також рішення, прийняті за їхніми результатами, не перешкоджають проведенню досудового розслідування та судового провадження у порядку, передбаченому КПК України.
У цьому випадку скасування за результатами розгляду адміністративного спору Довідки та обґрунтованого висновку не є підставою для закриття відповідного кримінального провадження, відтак оскарження їх в адміністративному суді не може забезпечити ефективного захисту прав суб`єкта декларування, а судове рішення у такій справі не призводить до змін у правовому становищі особи, тому втрачає практичний сенс. Вказане стосується також і довідок, в яких за результатами перевірки встановлено ознаки адміністративного правопорушення.
Вказаний висновок викладений в постанові Верховного Суду від 19.02.2026 року у справі №160/30949/24.
Такі висновки щодо застосування норм матеріального та процесуального права підлягають застосуванню і до спірних правовідносин.
Судом встановлено, що відповідно до висновків оспорюваної Довідки, за результатами проведеної повної перевірки декларації встановлено, що суб`єкт декларування при поданні декларації вказав неточні відомості (п.п.1.1 п.1, п.п.2.2 п.2, п.3, п.п.4.2,4.3 п.4, пп.5,7) та недостовірні відомості на загальну суму 3310285,02 грн (п.п.1.2 п.1, п.п.2.1 п.2, п.п.4.1,4.2 п.4 розділу 3.1 цієї Довідки), чим не дотримав вимог пп.1-3, 7, 8-1 ч.1 ст.46 Закону.
Недостовірні відомості, зазначені у декларації (п.п.4.1 п.4, п.6 розділу 3.1 цієї Довідки), відрізняються від достовірних на загальну суму 3310285,02 грн, що становить понад 750 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на дату подання декларації.
У діях суб`єкта декларування встановлено ознаки правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366-2 КК України.
За таких підстав, враховуючи, що відповідачем за результатом проведеного моніторингу виявлено ознаки правопорушення передбаченого статтею 366-2 КК України (недостовірні відомості, зазначені у декларації (п.п.4.1 п.4, п.6 розділу 3.1 цієї Довідки), відрізняються від достовірних на загальну суму 3310285,02 грн, що становить понад 750 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на дату подання декларації), колегія суддів дійшла висновку, що цей спір не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
При цьому, колегія суддів звертає увагу, що у постановах від 23 листопада 2023 року у справі №520/25012/21 та від 19 лютого 2026 року у справі №160/30949/24 Верховний Суд сформував правовий підхід, відповідно до якого існують виключні випадки, за наявності яких складена НАЗК довідка про результати проведення повної перевірки декларації суб`єкта декларування не може бути оскаржена до адміністративного суду, а саме у разі виявлення в діях декларанта ознак адміністративного чи кримінального правопорушення або здійснення у зв`язку з цим уповноваженим органом відповідного провадження щодо притягнення особи до юридичної відповідальності.
У таких випадках згадана довідка не породжує для суб`єкта декларування самостійних правових наслідків як окремий акт індивідуальної дії, а її зміст підлягає оцінці виключно в межах відповідного адміністративного чи кримінального провадження.
Отже, ключовим фактором є саме встановлення ознак правопорушення в самій довідці та вчинення НАЗК дій щодо передачі цих матеріалів, а довідка в свою чергу виступає як носій інформації про виявлення недостовірних відомостей.
Враховуючи викладене, а саме той факт, що у діях суб`єкта декларування виявлено ознаки правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366-2 КК України, а саме щодо можливого внесення позивачем недостовірних відомостей до декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави, колегія суддів вважає, що адміністративний суд не може перевіряти правомірність оскаржуваної довідки за правилами адміністративного судочинства. 
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 КАС України.
Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, визначених статтею 19 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів апеляційної скарги, а тому колегія суддів оцінку доводам апеляційної скарги викладеним по-суті прийнятого судом першої інстанції рішення, не надає.
З огляду на зазначене, рішення суду попередньої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.
Керуючись ст. 238, 239, 243, 308, 310, 315, 319, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Національного агентства з питань запобігання корупції задовольнити.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2026 року скасувати.
Провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Національного агентства з питань запобігання корупції про визнання протиправною та скасування довідки, зобов`язання вчинити певні дії - закрити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.
Повний текст постанови складено та підписано 14 травня 2026 року . 

Головуючий суддя: О.В. Лук`янчук 

Суддя: А. І. Бітов

Суддя: І. Г. Ступакова