Справа 688/1908/26 
№ 3/688/451/26 

Постанова
іменем України

25 травня 2026 року        м. Шепетівка

Суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області Березюк Н.П. за участю секретаря судового засідання Кулеші Л.М., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Підопригори Р.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шепетівка матеріали, які надійшли від заступника начальника управління з превентивної діяльності Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого АДРЕСА_1 , одруженого, утримуючого троє неповнолітніх дітей, працюючого в логістичній фірмі «ЕкольЛогістик», (паспорт НОМЕР_1 , вид. Шепетівським МРВ УМВС України в Хмельницькій області), 
за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
встановив:
Формулювання доведеного обвинувачення, стаття закону про адміністративну відповідальність, за якою кваліфіковано дії особи
23.04.2026 року о 02 год 10 хв по вул. Соборності в м. Шепетівка Хмельницької області, неподалік будинку №100, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Fiat Ducato», державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя та очей. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер та у медичному закладі КНП «Шепетівська багатопрофільна лікарня» водій ОСОБА_1 відмовився, що зафіксовано на нагрудний відеореєстратор 913452, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Заяви, клопотання, інші процесуальні дії
Справа надійшла до суду 28.04.2026 року та згідно протоколу про адміністративне правопорушення призначена до розгляду на 06.05.2026 року. Судовий розгляд відкладався на 19.05.2026 та 25.05.2026 за клопотанням захисника.
Позиція захисту
ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованого правопорушення не визнав, суду пояснив, що 23.04.2026 року вночі, під час комендантської години, повертався разом з ОСОБА_2 з міста Хмельницького на автомобілі останнього. Він попросив ОСОБА_3 забрати в м. Хмельницькому запчастину, але так сталося, що затрималися. В м. Шепетівці, коли ОСОБА_3 підвозив його додому, побачили, що за ними їдуть працівники поліції, з включеними проблисковими маячками. ОСОБА_3 злякався, бо в нього був випадок, коли його зупинили працівники ТЦК, силою змусили пройти у приміщення ТЦК, і хоча він за віком не підлягає призову, він їх боїться, а працівники поліції завжди їздять з працівниками ТЦК. Олександр зупинив автомобіль, передав йому ключі та пересів у спальне місце, а він вийшов з автомобіля та закрив його. Він повідомляв працівникам поліції, що не керував автомобілем, а тому у нього не було підстав проходити огляд на стан сп`яніння, однак вони наполягали на такому огляді та склали протокол. Вказав, що автомобілем не керував, а тому не повинен нести відповідальність. Крім того, зазначив, що відеозаписом підтверджується, що у нього не було почервоніння обличчя, не було запаху алкоголю та тремтіння рук. Працівники поліції не знали як його притягнути до відповідальності, то вигадували будь-які приводи.
Допитаний за клопотанням захисника свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що близько трьох років володіє транспортним засобом – автомобілем марки «FiatDucato», державний номерний знак НОМЕР_2 , якого придбав у знайомого на ім`я ОСОБА_5 , прізвища якого не знає. Станом на дату відчуження автомобіля у Володимира закінчилося доручення, тому передав йому автомобіль разом з техпаспортом без переоформлення права власності. Він погодився на таку угоду, бо була вигідна ціна. 23.04.2026 на прохання ОСОБА_1 повіз останнього в м. Хмельницький, щоб забрати запчастину. ОСОБА_1 затримався, тому вони повернулися в м. Шепетівку пізно вночі. Помітивши, що за ними їде службовий автомобіль поліції, він злякався, бо з поліцейськими в автомобілі завжди їздять працівники ТЦК, а з ним трапився випадок, коли працівники ТЦК протримали його у службовому приміщенні протягом ночі та примушували підписати контракт, хоча йому виповнилося лише 22 роки і він не досяг призовного віку. З того часу він побоюється зустрічей з працівниками ТЦК, тому зупинив автомобіль,заховався у спальному місці автомобіля, передавши ключі ОСОБА_1 .
Захисник ОСОБА_6 просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки автомобілем керував не ОСОБА_1 , а ОСОБА_4 .
Докази на підтвердження встановлених судом обставин
Винуватість ОСОБА_1 у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, у зв`язку з керуванням транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя та очей) та у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху підтверджується зібраними та дослідженими у суді доказами та процесуальними документами.
Протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №647717 від 23.04.2026 року, який складено уповноваженою особою з дотриманням вимог щодо складання протоколу та відомостей, які мають міститися у протоколі, зафіксовано факт керування транспортним засобом та відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у зв`язку з керуванням ним транспортним засобом з такими ознаками, із застосуванням технічного засобу відеозапису.
Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів встановлено, що у зв`язку з виявленими у водія ОСОБА_1 ознаками алкогольного сп`яніння, йому запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер 6810», однак останній відмовився від проходження огляду на місці події, тому йому було видано направлення на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції в КНП «Шепетівська багатопрофільна лікарня» від 23.04.2026 року о 02 год 15 хв. Від проходження медичного огляду в медичному закладі ОСОБА_1 також відмовився.
Відеозаписом події, що мала місце 23.04.2026 за участю водія ОСОБА_1 , який міститься на диску, долученому до матеріалів про адміністративне правопорушення, зафіксовано, що у зв`язку з відчутним під час спілкування з ОСОБА_1 запахом алкоголю, працівник поліції запропонував водію пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі. ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а також відмовився від такого огляду в медичному закладі.
Згідно з матеріалами справи ОСОБА_1 має посвідчення водія серії НОМЕР_3 .
Мотиви суду щодо доведення обвинувачення.
Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Положеннями ч.1 статті 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно із п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан алкогольного сп`яніння.
Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Відповідно до п.3 Розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 ознаками алкогольного сп`яніння є запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Відповідно до протоколу та відеозапису поліцейськийвстановив у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя та очей, про що повідомив останньому. Отже, працівник поліції, виявивши такі ознаки сп`яніння, які відповідають переліку, зазначеному у Інструкції, законно та обґрунтовано запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, чи у закладі охорони здоров`я, а ОСОБА_1 мав обов`язок пройти такий огляд на місці зупинки, чи у закладі охорони здоров`я. 
Поліцейський склав протокол про адміністративне правопорушення за невиконання ОСОБА_1 вимог п.2.5 ПДР України, а саме: за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я.
Суд вважає, що вимоги ч.2 ст.251, ст.256, 268 КУпАП, а також «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» поліцейськими дотримано.
Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.
За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення.
Дослідивши докази, що є наявними у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 суд визнає їх належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам статті 251 КУпАП.
Отже, суд встановив, що 23.04.2026 року о 02 год 10 хв, по вул. Соборності в м. Шепетівка Хмельницької області, неподалік будинку №100, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «FiatDucato», державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя та очей. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер та у медичному закладі КНП «Шепетівська багатопрофільна лікарня» водій ОСОБА_1 відмовився, що зафіксовано на нагрудний відеореєстратор 913452.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», зазначає, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Суд зауважує, що пунктом 2.5 Правил дорожнього руху передбачений обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Такий обов`язок підлягає беззаперечному виконанню. Отже, керуючи транспортним засобом ОСОБА_1 підпадає під дію спеціальних правил та зобов`язаний дотримуватися Правил дорожнього руху, зокрема вимог п.2.5 ПДР. Не виконавши вимоги п.2.5 ПДР ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.
Суд вважає, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані як відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння за ч.1 ст.130 КУпАП, за що він повинен нести адміністративну відповідальність.
Суд не приймає до уваги пояснення свідка захисту ОСОБА_4 , про те, що він керував автомобілем, однак, злякавшись працівників ТЦК, які на його думку, постійно перебувають у службових автомобілях поліцейських, зупинив автомобіль, пересів на спальне місце та передав ключі від автомобіля ОСОБА_1 .Суд визнає ці пояснення такими, що спрямовані на сприяння ОСОБА_1 ухилитися від адміністративної відповідальності.
Так, пояснення свідка про те, що нібито мав місце випадок, коли працівники ТЦК протримали у службовому приміщенні протягом ночі та примушували підписати контракт, хоча йому виповнилося лише 22 роки і він не досяг призовного віку, тому побоюється зустрічей з ними, а в цьому випадку змушений був заховатися у спальному місці автомобіля, передавши ключі ОСОБА_1 , є голослівними, не підтверджуються об`єктивними доказами, зокрема оскарженням неправомірних дій працівників РТЦК та СП, а також не мають жодного правового значення для висновку суду про те, що автомобілем міг керувати не ОСОБА_1 , а ОСОБА_4 . 
Так, відеозаписом зафіксовано, що ОСОБА_1 , після зупинки транспортного засобу мав об`єктивну можливість, не виходячи з транспортного засобу, пересісти на місце пасажира, а коли до автомобіля під`їхав службовий автомобіль поліції, вийшов з автомобіля зі сторони пасажира. При цьому ОСОБА_1 закрив автомобіль ключем, показав вміст вантажу, проте заперечував, що керував автомобілем, посилаючись на те, що автомобіль запаркований, а він як пасажир чи пішохід не має обов`язку проходити огляд на стан сп`яніння. На вимогу працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 не повідомляв, що автомобіль належить іншій особі – ОСОБА_4 , і що автомобілем керував інший водій, в т.ч. його користувач, не називав відомостей про особу водія. Тобто, станом на час події, ОСОБА_1 висловлював версію про те, що не керував автомобілем, бо він запаркований, а вже станом на час розгляду справи в суді, змінив версію подій, зазначивши, що автомобілем керував інший водій, а саме ОСОБА_4 , який, нібито, злякавшись працівників ТЦК, переховувався у спальному місці.
Суд зауважує, що пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та свідка є нелогічними та неспроможними, а також спростовуються відеозаписом події.
Так, за умови перебування ОСОБА_4 у спальному місці автомобіля, переконавшись в тому, що працівники ТЦК та СП не здійснювали патрулювання міста спільно з працівниками поліції, що слідує з відеозапису події, не було підстав «побоюватися працівників ТЦК», тому ОСОБА_1 міг вказати на ОСОБА_4 , як водія автомобіля та запобігти, неправомірному на його думку, притягненню його до адміністративної відповідальності. 
Твердження захисника про те, що у протоколі зазначений час керування транспортним засобом о 02 год 10 хв, а направлення на медичний огляд складене через 5 хв після цієї події, хоча на відеозаписі не зафіксовано процедури складання такого направлення, не впливають на висновок суду про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, однак, останній, маючи обов`язок, за таких обставин, пройти огляд на стан сп`яніння, відмовився від такого огляду. Так на місці події під час складання протоколу перебувало двоє поліцейських, які спільно оформляли матеріали про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , відеозапис виготовлений з технічного засобу 913452, тобто з бодікамери одного поліцейського, що не виключає складання процесуальних документів, а саме: акту огляду та направлення – іншим поліцейським. Крім того, відеозаписом чітко зафіксовано, що на неодноразові пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки чи у закладі охорони здоров`я, ОСОБА_1 відмовлявся, також демонстрував таку відмову своєю зухвалою поведінкою та відмовився від отримання копії протоколу, що зафіксовано відеозаписом події. Також не впливають на висновки суду твердження захисника про те, що працівники поліції не довели безперервного руху автомобіля, що виключає склад адміністративного правопорушення. Так відеозаписом зафіксовано, що службовий автомобіль рухався слідом за автомобілем марки «FiatDucato», державний номерний знак НОМЕР_2 , а після його зупинки, з автомобіля, зі сторони пасажира вийшов ОСОБА_1 та закрив автомобіль ключем.
Мотиви призначення стягнення.
При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
З урахуванням викладеного ОСОБА_1 необхідно обрати стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
Враховуючи всі обставини справи, керуючись ст.ст. 130, 286-285 КУпАП,-
постановив:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить17 000 (сімнадцять тисяч) грн. (отримувач коштів: ГУК у Хмельницьк.обл/Хмельн.обл./21081300, код отримувача: (ЄРДПОУ) 37971775, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)Код банку (МФО ДКСУ):899998, номер рахунку(IBAN):UA748999980313060149000022001, код класифікації доходів бюджету 21081300) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. 
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 коп. судового збору (отримувач коштів – ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача ЄДРПОУ37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету 22030106, судовий збір, п.5).
Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі сплати штрафу у строки, передбаченіст.307 КУпАП, платіжний документ необхідно подати до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.
Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.
Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя:         Неоніла БЕРЕЗЮК