Справа № 369/23015/25
Провадження № 2/369/8017/26
РІШЕННЯ
Іменем України

30.04.2026 року       м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі: головуючого судді Янченка А.В., за участі секретаря судового засідання Лисяк К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 369/23015/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівський мережевий хаб" до ОСОБА_1 , третя особи без самостійних вимог щодо предмету спору: Відділ примусового виконання Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Борщагівська сільська рада Бучанського району Київської області, Головне управління ДПС у Київській області та Головне управління ДПС у місті Києві про зняття арешту із земельної ділянки, який був накладений в рамках виконавчого провадження та обтяження речових прав на землю у вигляді податкової застави,
ВСТАНОВИВ:

У грудні 2025 року Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівський мережевий хаб» звернулося до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору: Відділ примусового виконання Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській обл Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Борщагівська сільська рада Бучанського району Київської області, Головне управління ДПС у місті Києві із позовом про зняття арешту із земельної ділянки, який був накладений в рамках виконавчого провадження та обтяження речових прав на землю у вигляді податкової застави. У позові позивач просив:
Зняти арешт із земельної ділянки з кадастровим номером 3222485901:01:031:5157, який був накладений у виконавчому провадженні № 64188578 від 19.01.2021, шляхом внесення до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про припинення зареєстрованого обтяження у вигляді арешту нерухомого майна – номер запису про обтяження: 40190001 від 20.01.2021 року, вчиненого на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 56229062 від 20.01.2021 року відносно об`єкта нерухомого майна з реєстраційним номером: 1707399432224.
Припинити податкову заставу щодо земельної ділянки з кадастровим номером 3222485901:01:031:5157, яка була встановлена на підставі Рішення Головного управління ДПС у Київській області про опис майна у податкову заставу № 270422-17 від 05.02.2024 року та складеного Акту опису майна на яке поширюється право податкової застави № 378/26-15-13-06-13 від 11.03.2024 року, шляхом внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про припинення зареєстрованого обтяження - номер запису про обтяження: 54090324 від 12.03.2024 року, вчиненого за Рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 72029936 від 12.03.2024 року.
Стягнути з Відповідача судовий збір.
Заявлений позов обґрунтовано тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛЬВІВСЬКИЙ МЕРЕЖЕВИЙ ХАБ» є власником нежитлового приміщення, загальною площею 145,9 кв. метрів, що розташоване за адресою: 08129, Київська область, Бучанський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул Львівська, 1А буд. 1-А, корп. 4 прим 1/1 яке розташовується на першому поверсі багатоквартирного житлового будинку за відповідною адресою: АДРЕСА_1 . 
Позивач мав намір передати приміщення в оренду для розміщення продуктового магазину (супермаркету), який би покривав потреби мешканців як відповідного багатоквартирного будинку, так і прилеглих житлових будинків у отриманні доступу до різноманіття продуктів харчування та інших продовольчих товарів, а отже забезпечувало б покращений рівень продовольчої безпеки в межах Борщагівської територіальної громади Бучанського району Київської області.
Для відкриття продуктового магазину (супермаркету) необхідним є облаштування в межах прибудинкової території зі сторони двору Багатоквартирного будинку відповідного місця для комфортного проїзду (під`їзду) вантажної автомобільної техніки та рампи для завантаження та розвантаження продуктів, без яких функціонування магазину є неможливим. Також, Позивач, як співвласник багатоквартирного будинку для забезпечення нормального і комфортного проживання мешканців хотів облаштувати споруди для розваг та дозвілля дітей на прибудинковій території.
Позивач як співвласник хотів отримати дозвіл на використання прибудинкової території, але було з`ясовано що станом на сьогодні співвласниками Багатоквартирного будинку не було створено будь-якого об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, а призначений за законодавством управитель спільного сумісного майна ТОВ «БД СЕРВІС ПАРКОВИЙ» повідомив що Багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером 3222485901:01:031:5157, заг. площею 1,1739 га., яка відноситься до земель житлової та громадської забудови (вид цільового призначення: для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку) та перебуває у приватній власності фізичної особи – ОСОБА_1 ще з часів будівництва Будинку, і вже тривалий час перебуває в арешті в межах виконавчого провадження.
Жодне оформлення прав на прибудинкову територію в межах відповідної земельної ділянки неможливе оскільки існує зареєстроване обтяження у вигляді арешту на нерухоме майно – номер обтяження у ДРРП: 40190001, яке зареєстровано на підставі Рішення № 56229062 від 20.01.2021 року Відділу примусового виконання Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області в порядку здійснення примусових виконавчих дій в рамках виконавчого провадження № в АСВП: 64188578 від 19.01.2021р. 
За даними АСВП в рамках ВП №: 64188578 боржником виступає ОСОБА_1 а стягувачем: Борщагівська сільська рада Бучанського району Київської області.
Також, шляхом доступу до відомостей ДРРП встановлено, що окрім накладеного арешту, існує ще зареєстроване обтяження у вигляді податкової застави, яке було накладено на підставі Рішення Головного управління ДПС у Київській області про опис майна у податкову заставу № 270422-17 від 05.02.2024 року та Акту опису майна № 378/26-15-13-06-13 від 11.03.2024 року.
Позивач вказав на те, що до спільного майна багатоквартирного будинку віднесено в тому числі земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і його прибудинкова територія. Прибудинкова територія належить до спільної власності мешканців з моменту введення в експлуатацію тобто з 16 серпня 2016 року, тому жодні борги чи зобов`язання забудовника не могли призвести до виникнення обмежень чи обтяжень на майно що забудовнику вже не належало.
Позивач вважає, що зазначений арешт, який був накладений в межах виконавчого провадження, ініційованого стосовно Боржника – ОСОБА_1 , був накладений необґрунтованого, без врахування тієї обставини, що відповідна земельна ділянка за наслідком знаходження на ній Будинку, а відповідно за наслідком її належності до спільного майна співвласників такого Будинку – більше Боржнику не належить.
Позивач також послався на графічні матеріали складені в тому числі суб`єктами землевпорядної діяльності що підтверджують розташування будинку та прибудинкової території на земельній ділянці кадастровий № 3222485901:01:031:5157.
30.01.2026 року представником відповідача до суду подано відзив підписаний представником ОСОБА_1 адвокатом Правдюком В.М., в якому останній вважає позовну заяву необґрунтованою в частині вимог саме до ОСОБА_1 як відповідача за позовом, оскільки не доведено що порушення описаних прав позивача відбулося саме за наслідком неправомірних дій Відповідача, як власника земельної ділянки.
У Листі на ТОВ «Львівський мережевий хаб» від 05.11.2025 року, ОСОБА_1 вже повідомляв, що він не проти відносно того, щоб земельна ділянка з кад № 3222485901:01:031:5157 була передана до власності співвласників Будинку. Водночас, що реалізувати це з огляду на існуючий арешт та податкову заставу неможливо.
ОСОБА_1 не був відповідальний за обставину накладання на земельну ділянку, як арешту, так і податкової застави, вказані обтяження накладалися з волі та за рішеннями уповноважених державних органів, які залучені до даної справи в якості третіх осіб. Тому ОСОБА_1 не є належним Відповідачем. Просив подальший розгляд Справи здійснити без участі представника відповідача.
30.12.2025 року від третьої особи Головного управління ДПС у Київській області надійшли пояснення, в яких вказано, що за громадянином ОСОБА_1 обліковується податкова заборгованість у зв`язку з несплатою орендної плати за земельну ділянку розташовану АДРЕСА_2 . При цьому вважає що ДПС у Київській області залучені до участі в справі неправомірно, адже Рішення про опис майна у податкову заставу № 270422-17 від 05.02.2024 року та Акт опису майна № 378/26-15-13-06-13 від 11.03.2024 року оформляло не Головне управління ДПС у Київській області а Головне управління ДПС у місті Києві.
29.01.2026 року до суду від представника позивача адвоката Дашкевича А.Є. надійшла заява про зміну предмету позову, яка обґрунтована наявністю технічних помилок та необхідністю усунення розбіжностей. Із врахуванням заяви просив задовольнити наступні вимоги:
1. Зняти арешт із земельної ділянки з кадастровим номером 3222485901:01:031:5157, який був накладений у виконавчому провадженні № 64188578 від 19.01.2021, шляхом внесення до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про припинення зареєстрованого обтяження у вигляді арешту нерухомого майна – номер запису про обтяження: 40189649 від 20.01.2021 року, вчиненого на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 56228719 від 20.01.2021 року відносно об`єкта нерухомого майна з реєстраційним номером: 1707399432224».
2.Припинити податкову заставу щодо земельної ділянки з кадастровим номером 3222485901:01:031:5157, яка була встановлена на підставі Рішення Головного управління ДПС у місті Києві про опис майна у податкову заставу № 270422-17 від 05.02.2024 року та складеного Акту опису майна на яке поширюється право податкової застави № 378/26-15-13-06-13 від 11.03.2024 року, шляхом внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про припинення зареєстрованого обтяження - номер запису про обтяження: 54090324 від 12.03.2024 року, вчиненого за Рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 72029936 від 12.03.2024 року».
3. Судові витрати пов`язані із розглядом та вирішення справи № 369/23015/25 покласти на Відповідача.
29.01.2026 року від представника позивача адвоката Дашкевича А.Є. до суду надійшло клопотання про залучення третьої особи.
Ухвалою суду від 02.02.2026 року заява представника про зміну позовних вимог прийнята до розгляду спільно із заявленим позовом.
Ухвалою суду від 02.02.2026 року вирішено залучити в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління ДПС у місті Києві (код ЄДРПОУ: 44116011, адреса місцезнаходження: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19).
Правом на подачу відповіді на відзив позивач не скористався.
Інші учасники справи письмових заяв та пояснень не подали.
Ухвалою від 24.03.2026 року вирішено закрити підготовче провадження у справі, призначити справу до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 08 квітня 2026 року на 12 год. 15 хв.
Від представника позивача адвоката Дашкевича А.Є. надійшла заява, в якій просив позов задовольнити, просив завершити розгляд справи без очної участі представника позивача.
Представником відповідача у відзиві на позов заявлено клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Представник третьої особи Головного управління ДПС у Київській області подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заперечив проти задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Представник Відділу примусового виконання Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській обл Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у судове засідання 08.04.2026 року не з`явився, про дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином. Своїм правом на подачу пояснень щодо позову не скористався.
Представник третьої особи Головного управління ДПС у місті Києві у судове засідання 08.04.2026 року не з`явився, про дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином. Своїм правом на подачу пояснень щодо позову не скористався.

В силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.
Дослідивши письмові докази та матеріали справи в їх сукупності, заяви по суті осіб, які беруть участь у справі, їх представників, оцінивши їх відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судом, Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛЬВІВСЬКИЙ МЕРЕЖЕВИЙ ХАБ» Код ЄДРПОУ: 46046732 є власником нежитлового приміщення, загальною площею 145,9 кв. метрів, що розташоване за адресою: 08129, Київська область, Бучанський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул Львівська, 1А буд. 1-А, корп. 4 прим 1/1 яке розташовується на першому поверсі багатоквартирного житлового будинку за відповідною адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується актуальними даними державного реєстру речових прав.
Як випливає із Листа-звернення № 02/09-1 від 02.09.2025 року, адресованого позивачу потенційним орендарем заявлено прохання до підписання договору оренди вирішити питання влаштування розвантажувальної рампи та погодити можливість встановлення рампи біля входу до Приміщення зі сторони двору багатоквартирного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Судом встановлено що на підставі рішення Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області № 408 від 26 жовтня 2016 року управителем Багатоквартирного будинку за адресою АДРЕСА_3 є ТОВ «БД СЕРВІС ПАРКОВИЙ» (Код ЄДРПОУ: 40813685).
Як випливає з листа позивача на ТОВ «БД СЕРВІС ПАРКОВИЙ» №266 від 10.09.2025р позивач просив управителя погодити можливість погодити можливість встановлення тимчасового обладнання для розвантаження вантажів на прибудинковій території багатоквартирного житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 .
Згідно Листа ТОВ «БД СЕРВІС ПАРКОВИЙ» №400 від 12.09.2025р багатоквартирний будинок за адресою АДРЕСА_1 та його прибудинкова територія розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером 3222485901:01:031:5157, заг. площею 1,1739 га, яка відноситься до земель житлової та громадської забудови (вид цільового призначення: для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку). Співвласниками вказаного багатоквартирного житлового будинку не було створено будь-якого об`єднання співвласників багатоквартирного будинку. Окрім того відповідна земельна ділянка перебуває в арешті за виконавчим провадженням відкритим проти її власника ОСОБА_1 .
Як випливає із виготовленої ТОВ «Геоцентрпроект» Схеми багатоквартирний житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 розташований в межах земельної ділянки з кадастровим номером 3222485901:01:031:5157, заг. площею 1,1739 га, яка відноситься до земель житлової та громадської забудови (вид цільового призначення: для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку).
Як випливає з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 449051211 від 23.10.2025р власником земельної ділянки з кадастровим номером 3222485901:01:031:5157 є громадянин ОСОБА_1 .
Також згідно даних ДРРП (№ 449051211 від 23.10.2025р) щодо відповідної земельної ділянки встановлені наступні обтяження:
- Арешт нерухомого майна, Номер запису про обтяження: 40189649 (спеціальний розділ)
Дата, час державної реєстрації: 20.01.2021 13:27:11, Державний реєстратор: Атабєгов Мераб Іраклійович, Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Київська обл. Документи, подані для державної реєстрації: постанова, серія та номер: 64188578, видавник: Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 56228719 від 20.01.2021 13:30:05, Атабєгов Мераб Іраклійович, Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Київська обл.
- податкова застава, номер запису про обтяження: 54090324. Дата, час державної реєстрації: 12.03.2024 15:32:43, Державний реєстратор: Набок Віталій Миколайович, Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), м. Київ Документи, подані для державної реєстрації: акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, серія та номер: 378/26-15-13-06-13, виданий 11.03.2024, видавник: ГУ ДПС у м. Києві; закон, Рішення про опис майна у податкову заставу, серія та номер: 270422-17, виданий 05.02.2024, видавник: ГУ ДПС у м. Києві Підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 72029936 від 12.03.2024 19:16:24, Набок Віталій Миколайович, Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), м. Київ.
Згідно інформації з Автоматизованої системи виконавчого провадження наріз відкрите виконавче провадження №: 64188578, дата відкриття: 19.01.2021р, що перебуває у провадженні Відділу примусового виконання Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській обл Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України. Боржником у ВП №: 64188578 є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а стягувач - Орган місцевого самоврядування : БОРЩАГІВСЬКА СІЛЬСЬКА РАДА БУЧАНСЬКОГО РАЙОНУ КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ, ЄДРПОУ: 04362489.
Як встановлено судом вказане виконавче провадження було порушене за наслідком звернення до примусового виконання Заочного Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31.10.2019 року у справі № 369/2024/19, яке було залишено без змін Постановою Київського апеляційного суду від 03 грудня 2020 року.
Так, 31 жовтня 2019 року Києво-Святошинським районним судом Київської області було ухвалено рішення у справі № 369/2024/19 за позовом Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області до ОСОБА_1 , згідно якого вирішено Стягнути з ОСОБА_1 на користь Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області 35 365 782,25 грн. (з урахуванням індексу інфляції, 3 % річних, штрафних санкцій) коштів на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури села Петропавлівська-Борщагівка та судовий збір в розмірі 530 486,73 грн.
Також як встановлено судом позивач звертався з листами до Відповідача, Борщагівської сільської ради Органу ДВС - ВПВР УЗПВР у Київській області КМУМЮ задля вирішення спірної ситуації.
Згідно наявного в матеріалах Справи листа відповідача позивачу ОСОБА_1 висловлював принципову згоду на виділення з наявної йому земельної ділянки кадастровий номер: 3222485901:01:031:5157 частини, на якій розташований багатоквартирний житловий будинок та його прибудинкова територія, але оскільки на земельну ділянку існує арешт, в межах ВП № 64188578 від 19.01.2021, а також існує зареєстроване обтяження у вигляді податкової застави, то реалізація такого є неможливою.
Як встановлено судом земельна ділянка з кадастровим номером 3222485901:01:031:5157 утворена шляхом поділу із земельної ділянки з кадастровим номером 3222485901:01:031:5099 площею 1,2039 га.
В матеріалах Справи наявна Заява ОСОБА_1 від 23.11.2018р про поділ земельної ділянки з кадастровим номером 3222485901:01:031:5099 на ділянку № НОМЕР_1 загальною площею 1,1739 га. з цільовим для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку) та на ділянку № НОМЕР_2 загальною площею 0,03 га. з цільовим для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку) та Витяг з ДЗК № НВ-3213004762018 від 26.11.2018р.
При цьому земельна ділянка з кадастровим номером 3222485901:01:031:5099 площею 1,2039 га як випливає зі змісту Свідоцтва про право власності на нерухоме майно індексний номер 41476723 від 30.07.2015р з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку також належала на праві власності ОСОБА_1 .
Судом досліджені дозвільні документи на будівництво багатоквартирного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 
-Декларація про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності серії КС143162420365 від 29.08.2016 року, яка була зареєстрована Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області, яка підтверджує готовність до експлуатації багатоквартирного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_4 , що збудований на земельній ділянці з кадастровим номером 3222485901:01:031:5099 площею 1,2039 га;
-Декларація про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності серії КС143162420378 від 29.08.2016 року, яка була зареєстрована Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області, яка підтверджує готовність до експлуатації багатоквартирного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_5 , що збудований на земельній ділянці з кадастровим номером 3222485901:01:031:5099 площею 1,2039 га;
-Декларація про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності серії КС143162420395 від 29.08.2016 року, яка була зареєстрована Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області, яка підтверджує готовність до експлуатації багатоквартирного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_6 , що збудований на земельній ділянці з кадастровим номером 3222485901:01:031:5099 площею 1,2039 га;
-Декларація про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності серії КС143162420403 від 29.08.2016 року, яка була зареєстрована Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області, яка підтверджує готовність до експлуатації багатоквартирного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_7 , що збудований на земельній ділянці з кадастровим номером 3222485901:01:031:5099 площею 1,2039 га.
Отже, можна вважати належним чином підтвердженим що багатоквартирний житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 був збудований на земельній ділянці з кадастровим номером 3222485901:01:031:5099 площею 1,2039 га, що після введення будинку в експлуатацію була поділена власником ОСОБА_1 на земельну ділянку Кадастровий номер: 3222485901:01:031:5158, площею 0,03 га та земельну ділянку з кадастровим номером 3222485901:01:031:5157, площею 1,1739 га.
Перебування відповідного багатоквартирного житлового будинку, в якому знаходиться належне на праві власності приміщення позивача в межах земельної ділянки з кадастровим номером 3222485901:01:031:5157, заг. площею 1,1739 га станом на дату подачі позову підтверджується схематичними матеріалами складеними сертифікованим інженером землевпорядником.
Досліджуючи законність арешту та податкової застави щодо земельної ділянки з кадастровим номером 3222485901:01:031:5157, заг. площею 1,1739 га, суд вважає за необхідне вказати наступне.
Положення ст. 15-16 Цивільного кодексу України (надалі – «ЦК України») визначають, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
В свою чергу, положення ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (надалі – «ЦПК України») вказують, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідне право на захист безпосереднього узгоджується із завданням цивільного судочинства визначеним у положеннях ч. 1 ст. 2 ЦПК України, які вказують, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Статтею 316 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Згідно з нормою ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основних свобод від 04.11.50 кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Чинне цивільне законодавства України, серед об`єктів цивільних прав на які може виникнути право власності в режимі спільної сумісної власності визначає – спільне майно багатоквартирного будинку. 
Положення ч. 2 ст. 382 ЦК України стало визначають, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. 
В свою чергу, положення п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» до спільного майна багатоквартирного будинку віднесено - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.
Таким чином, на право спільної сумісної власності на спільне майно багатоквартирного будинку, повною мірою поширюються встановлені законом гарантії його захисту, в тому числі шляхом використання речево-правових способів захисту порушеного права, в тому числі, у вигляді усунення перешкод для власника, які впливають на правомочність останнього вільного використовувати та розпоряджатися власним майном. Тобто, розповсюджується гарантія захисту права власності шляхом можливості пред`явлення до винної особи негаторного позову.
Попри обставину відсутності проведення державної реєстрації речових прав на землю, за суб`єктом, який би уособлював волі та інтереси всіх співвласників будинку, це зовсім не означає, що таке право у співвласників не виникло, і що останні, в тому числі, позивач обмежені у можливості реалізації права на його захист.
Судом в тому числі за актуальними даними державного реєстру речових прав встановлено що позивач є власником нежитлового приміщення, загальною площею 145,9 кв. метрів, за адресою: АДРЕСА_8 . Згідно наявних в матеріалах справи доказів відповідне приміщення розташовано в межах багатоквартирного житлового будинку за відповідною адресою: АДРЕСА_1 .
Верховний Суд у постановах від 18 липня 2018 року у справі № 916/2069/17, від 22 січня 2020 року у справі № 461/4181/18 (провадження № 61-15919св19) зазначив, що спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.
У постанові Верховного Суду від 27 січня 2023 року у справі № 621/2300/16-ц (провадження № 61-6391св20) зазначено, що: «із аналізу цільового призначення земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, та норм статті 42 ЗК України вбачається, що земельна ділянка належить співвласникам жилого будинку на праві спільної сумісної власності, яка разом із загальним майном і допоміжними приміщеннями є майном співвласників, які визначають порядок його використання. […] Прибудинкова територія багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_3 є особливим об`єктом права власності на землю чи користування нею, оскільки призначена для розміщення й обслуговування житлового будинку і належних до нього будівель та споруд та має задовольняти інтереси всіх мешканців цього будинку».
В свою чергу у Постанові Верховного Суду від 14 лютого 2024 року у справі № 757/13549/16-ц було висновано наступне: «Виникнення прав на земельну ділянку у власника квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку пов`язане із набуттям у власність самої квартири або нежитлового приміщення, земельна ділянка при цьому не виступає самостійним об`єктом правочину, пов`язаного із переходом права власності на квартир у або нежитлове приміщення.
Отже, сама по собі відсутність реєстрації за власником квартири або нежитлового приміщення багатоквартирного будинку права власності на земельну ділянку не позбавляє його права на захист своїх прав на володіння та користування земельною ділянкою, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія».
Таким чином, з урахуванням зазначеного, слід констатувати, що земельна ділянка з кадастровим номером 3222485901:01:031:5157, заг. площею 1,1739 га є об`єктом права спільної сумісної власності співвласників Будинку. 
Суд враховує відсутність станом на дату розгляду справи створеного об`єднання співвласників зазначеного багатоквартирного житлового будинку, а отже позивач, як один із співвласників має право ініціювати питання захисту такого права спільної сумісної власності на землю, попри обставину відсутності факту його державної реєстрації. 
Суд погоджується з доводами позивача, що наявний арешт на земельну ділянку, накладений в межах виконавчого провадження, ініційованого стосовно Відповідача, не може вважатись законним, оскільки відповідна земельна ділянка належить до спільного майна співвласників такого Будинку, а отже не належить відповідачу.
Суд враховує також що згідно наявних матеріалів справи земельна ділянка з кадастровим номером 3222485901:01:031:5157 відноситься до земель житлової та громадської забудови, вид цільового призначення: для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку, тобто основним призначенням земельної ділянки є саме обслуговування багатоквартирного житлового будинку тобто задоволення потреб її співвласників – власників квартир та нежитлових приміщень відповідного багатоквартирного будинку.
Як свідчить із наявних доказів відповідач об`єктивно визнав, що за наслідком знаходження на земельній ділянці багатоквартирного будинку, він втратив правомочності власника такого майна і є лише номінальним «книжним» власником такої земельної ділянки. Матеріалами справи підтверджено, що відповідач не заперечує проти належності земельної ділянки до власності співвласників відповідного будинку.
Отже арешт, який накладений на земельну ділянку, як на майно відповідача стосується майна боржника, яке йому по суті більше не належить, а отже арешт втратив свою забезпечувальну функцію, в частині того, щоб в порядку проведення примусових виконавчих дій були б погашені вимоги стягувача в межах існуючого виконавчого провадження, оскільки відповідна земельна ділянка в силу прямої вимоги закону не може належати нікому крім співвласників будинку.
Положення ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» визначають, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
Суд вважає ефективною заявлену вимогу адже застосування конкретного способу захисту такого права, в тому числі, може зводитися до вимоги про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою шляхом скасування на таку земельну ділянку арешту, який був накладений в межах виконавчого провадження.
Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у Постанові від 02 вересня 2025 року у справі № 760/16996/22 зазначив наступне: «У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі № 905/386/18 (провадження № 12-85гс19) зазначено, що відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна. При цьому орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може залучатися судом до участі у справах як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.
Таким чином, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно. Відповідачами у справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів (орган фіскальної служби), банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення».
Суд враховує висновки щодо застосування статті 59 Закону України «Про виконавче провадження», викладені в постанові КЦС ВС від 29 червня 2023 року у справі № 208/9810/21, згідно яких якщо особа, яка не погоджується з накладеним арештом, не є стороною виконавчого провадження, але такими діями порушується її право власності, вона звертається до суду з позовом, в якому передусім ставить питання про підтвердження її права власності на арештоване майно, а потім про зняття арешту. Аналогічна правова позиція міститься і в постанові КЦС ВС від 18 травня 2022 року у справі № 642/4263/21.
Таким чином, позивачем обрано вірний спосіб захисту при зверненні до суду.
Суд також вважає такою що підлягає задоволенню і вимогу про припинення податкової застави.
Відповідно до п. 88.1-88.2 ст. 88 Податкового кодексу України вказано, що з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.
В свою чергу, положення підпункту 87.3.1. п. 87.3. ст. 87 ПК України вказують, що не можуть бути використані як джерела погашення податкового боргу платника податків: майно, яке належить на правах власності іншим особам та перебуває у володінні або користуванні платника податків, у тому числі (але не виключно) майно, передане платнику податків у лізинг, оренду, схов (відповідальне зберігання), ломбардний схов, на комісію (консигнацію); давальницька сировина, надана підприємству для переробки, крім її частини, що надається платнику податків як оплата за такі послуги, а також майно інших осіб, прийняті платником податків у заставу чи заклад, довірче та будь-які інші види агентського управління.
За правовим висновком Верховного Суду викладеним у постановах від 02.11.2022 у справі № 916/2016/21, та від 06.02.2024 у справі № 914/2901/21 вказано, що: «Предметом податкової застави може бути виключно майно, яке належить на законних підставах платнику податків, який має податковий борг». 
Суд також враховує висновки з Постанови Верховного Суду Касаційного господарського суду від 02 листопада 2022 року cправа № 916/2016/21 щодо того що положення Податкового кодексу України встановлюють підстави лише для звільнення з податкової застави майна боржника, яким позивач не є, тобто положення статті 93 Податкового кодексу України на спірні правовідносини не розповсюджуються та застосуванню не підлягають (п 69) При цьому, за висновками Верховного Суду у згаданій справі N 916/2016/21, позов законного власника про припинення податкової застави підлягає задоволенню з огляду на положення статті 391 ЦК України, відповідно до якої звернутися з негаторним позовом може лише власник або титульний володілець, в якого знаходиться річ, щодо якої відповідач ускладнює здійснення повноважень користування або розпорядження, а відповідачем - є лише та особа, яка перешкоджає позивачеві у здійсненні його законного права користування чи розпорядження річчю.
За обставинами даних спірних правовідносин, матеріалами Справи підтверджено, що спірна земельна ділянка за наслідком знаходження на ній багатоквартирного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 та його прибудинкової території в дійсності належить на праві спільної сумісної власності співвласникам Будинку, а не особі відповідача, який втратив права на неї з 2016 року, шляхом введення в експлуатацію багатоквартирного житлового будинку.
Обставина втрати контролю на земельну ділянку з кадастровим номером 3222485901:01:031:5157 та обставина того, що остання в дійсності перейшла до власності співвласників Будинку опосередковано підтверджена і самим відповідачем у його листі від 05.11.2025 року, який долучений до даної позовної заяви.
Таким чином, Головне управління ДПС у м. Києві, з урахуванням положень підпункту 87.3.1. п. 87.3. ст. 87 ПК України було обмежено у можливості встановлення обтяження на земельну ділянку з кадастровим номером 3222485901:01:031:5157в якості податкової застави, оскільки протилежне прямо б суперечило вимогам чинного податкового законодавства, положення якого унеможливлюють встановлення податкової застави на майно, яке не належить платнику податків та перебуває у власності інших осіб, які жодного відношення до відносин відповідача із Головним управління ДПС у м. Києві його податкового боргу, податків та інших обов`язкових платежів – не мають.
У зв`язку з чим суд вбачає підстави для задоволення поданого позову повністю.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010 року).
На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за позовну заяву.
Керуючись 12, 13, 76-81, 89, 258, 259, 263,268, 352, 354 ЦПК України, суд,-
ухвалив:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівський мережевий хаб» до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору: Відділ примусового виконання Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській обл Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Борщагівська сільська рада Бучанського району Київської області, Головне управління ДПС у місті Києві про зняття арешту із земельної ділянки, який був накладений в рамках виконавчого провадження та обтяження речових прав на землю у вигляді податкової застави, - задовольнити повністю
Зняти арешт із земельної ділянки з кадастровим номером 3222485901:01:031:5157, який був накладений у виконавчому провадженні № 64188578 від 19.01.2021, шляхом внесення до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про припинення зареєстрованого обтяження у вигляді арешту нерухомого майна – номер запису про обтяження: 40189649 від 20.01.2021 року, вчиненого на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 56228719 від 20.01.2021 року відносно об`єкта нерухомого майна з реєстраційним номером: 1707399432224.
Припинити податкову заставу щодо земельної ділянки з кадастровим номером 3222485901:01:031:5157, яка була встановлена на підставі Рішення Головного управління ДПС у місті Києві про опис майна у податкову заставу № 270422-17 від 05.02.2024 року та складеного Акту опису майна на яке поширюється право податкової застави № 378/26-15-13-06-13 від 11.03.2024 року, шляхом внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про припинення зареєстрованого обтяження - номер запису про обтяження: 54090324 від 12.03.2024 року, вчиненого за Рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 72029936 від 12.03.2024 року.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівський мережевий хаб» 6 056 (шість тисяч п`ятдесят шість гривень) 00 коп. судового збору за подання позовної заяви.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівський мережевий хаб», Код ЄДРПОУ: 46046732; місцезнаходження: 08129, Київська обл., Бучанський р-н., с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Львівська, буд. 1-А, корпус 4, приміщення № 1/1.
Інформація про відповідача: ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_9 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Повне рішення складено: 30.04.2026 року.

Суддя         А.В. Янченко