Справа № 461/426/25 Головуючий у 1 інстанції: Стрельбицький В.В. 
Провадження № 22-ц/811/2509/25 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
08 травня 2026 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі: 
головуючої: Н.П. Крайник 
суддів: Я.А. Левика, М.М. Шандри
секретар: Л.М. Чиж 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 28 травня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сонаті» в особі представника Капустинської Марини Олександрівни до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Акціонерне товариство «Ідея Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором, - 

ВСТАНОВИВ:

20 січня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сонаті» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – Акціонерне товариство «Ідея Банк» у якому просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 138417 грн 06 коп. та суму понесених витрат на сплату судового збору у розмірі 2422 грн 40 коп.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21.08.2017 між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено договір кредиту №Z06.105.79198, відповідно до якого ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 74999 грн, зі сплатою 21,99% річних, з поверненням, сплатою кредиту та інших платежів, у томі числі процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів.
Позивач зазначав, що свої зобов`язання кредитор виконав у повному обсязі, однак ОСОБА_1 не виконав умови кредитного договору, а саме не здійснив належним чином погашення кредиту, внаслідок чого утворилась заборгованість у загальному розмірі 138417 грн 06 коп. Акціонерне товариство «Ідея Банк» відступило право вимоги за означеним кредитним договором (з усіма додатковими договорами та угодами до нього) Товариству з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СОНАТІ», на підставі Договору факторингу № 25/07 від 25.07.2023 року. У зв`язку з тим, що відповідачем у добровільному порядку наявна за кредитним договором заборгованість не погашається, позивач просив стягнути таку у судовому порядку.
Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ» заборгованість у розмірі 90897 (дев`яносто тисяч вісімсот дев`яносто сім) гривень 64 копійки.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ» судові витрати пов`язані із сплатою судового збору у розмірі 1590 (одна тисяча п`ятсот дев`яносто) гривень 77 копійок.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 .
Вважає рішення незаконним, необґрунтованим, таким що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.
Зазначає, що фактично отримав на руки 68392,24 грн, а не 74999 грн, як зазначено в договорі. Вказує на те, що частково погашав кредит, що стверджується випискою по рахунку, однак у нього виникли непередбачувані життєві обставини та фінансові труднощі, що призвело до виникнення заборгованості. Вважає, що банк порушив його права , продавши борг третім особам, не повідомивши його про це, а також передавши його персональні дані. Стверджує, що не заперечує наявність у нього зобов`язань, однак не погоджується з розміром заборгованості, зважаючи на те, що часткового погашав кредит. Просить врахувати складні життєві обставини в яких він опинився, розстрочити сплату заборгованості на п`ять років, а також врахувати наявність у нього заборгованості за іншими кредитними договорами та ухвалити справедливе рішення. 
Відзив на апеляційну скаргу не надходив, однак його відсутність не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції. 
У засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 просив апеляційну скаргу задовольнити.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.
Відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідача ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних мотивів.
Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 1 статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За положеннями ст.629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.
Згідно з ст.ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. (ст.1049 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Судом встановлено, що 21.08.2017 між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №Z06.105.79198, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 74999 грн, включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності) зі сплатою 21,99% річних, з поверненням, сплатою кредиту та інших платежів, у тому числі процентів у терміни, передбачені кредитним договором, графіком щомісячних платежів. Строк дії договору 24 місяці (пп.1.1-1.4. Договору кредиту №Z06.105.79198 від 21.08.2017).
З матеріалів справи вбачається, що відповідач отримав кредитні кошти та частково погашав заборгованість за кредитним договором.
За приписами пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (частина перша статті 513 ЦК України).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).
25.07.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» (Фактор) був укладений договір факторингу № 25/07.
Відповідно до п.2.1. зазначеного договору, клієнт відступає фактору, а фактор приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором.
Пунктом 2.2. договору факторингу передбачено, що права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом, та визначені в реєстрі боржників, що підписується сторонами, у паперовому вигляді в день укладання цього договору та в реєстрі боржників в електронному вигляді, що надсилається клієнтом фактору в електронному вигляді засобами корпоративного зв`язку в день укладання цього договору. Реєстр боржників після належного його підписання стронами вважається невід`ємною частиною цього договору.
Згідно п.5.1 договору факторингу права вимоги вважаються такими, що перейшли від клієнта до фактора в день підписання сторонами відповідного реєстру боржників, за умови виконання фактором зобов`язань передбачених п. 4.1. цього Договору.
Таким чином, відповідно до умов договору факторингу №25/07 від 25.07.2023 року, ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» набуло право вимоги і є поточним кредитором щодо заборгованості боржників за первинними договорами.
Відповідно до Витягу Реєстру боржників № 1 до договору факторингу від 25.07.2023 №25/07, до ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №Z06.105.79198 від 21.08.2017. Загальна сума заборгованості 138417грн 06 коп.
Згідно Довідки-розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №Z06.105.79198 від 21.08.2017, сформованої первісним кредитором (АТ «Ідея Банк»), станом на 27.07.2023, заборгованість відповідача становить: заборгованість за основним боргом в сумі 52908 грн 35 коп.; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками – 37989 грн 29 коп.; заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями – 47519 грн 42 коп., що разом становить 138417 грн 06 коп.
Усі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» права грошової вимоги, здійснювались безпосередньо АТ «Ідея Банк» станом на день відступлення права вимоги – 25.07.2023. ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» не здійснювало жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювались.
06.08.2024 року ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» направило на адресу відповідача письмову вимогу (повідомлення) про відступлення права вимоги за кредитним договором №Z06.105.79198 від 21.08.2017 до ТОВ «ФК «СОНАТІ», та про необхідність погашення заборгованості перед стягувачем у розмірі 138417грн 06 коп .
Відповідач вимогу ТОВ «ФК «СОНАТІ» не виконав, заборгованість за кредитом не погасив.
Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 18.11.2024, Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СОНАТІ» прийняло рішення про зміну свого найменування на Товариство з обмеженою відповідальністю «СОНАТІ».
Задовольняючи позовні вимоги ТОВ «СОНАТІ», суд першої інстанції виходив з того, що відповідач належним чином зобов`язання щодо повернення суми боргу за кредитом не виконав, тому з нього на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту та відсотками, нарахованими відповідно до умов договору кредиту.
Суд враховував відсутність передбачених законом підстав для задоволення позову в частині стягнення заборгованості за нарахованою та несплаченою комісією в сумі 47519,42 грн та вважав умови договору щодо обов`язку позичальника сплачувати щомісячно комісію за обслуговування кредитної заборгованості нікчемною.
З таким висновком суду першої інстанції, колегія суддів погоджується повністю, оскільки такий відповідає матеріалам справи та вимогам закону.
Відповідно до ч. 2 ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Заперечуючи щодо задоволення позовних вимог, відповідач, всупереч вимогам ч. 1 ст. 81 ЦПК України, не надав належних та допустимих доказів на підтвердження виконання ним зобов`язань за кредитним договором щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитними коштами в повному обсязі, а також - відсутності у нього заборгованості за кредитним договором, чи наявної заборгованості в іншому розмірі.
З наданої відповідачем виписки по особовому рахунку, сформованої 03.04.2025 року АТ «Ідея Банк» встановлено, що відповідач сплачував кредит відповідно до графіку з 21 вересня 2017 року по 23 липня 2018 року, тобто 11 місяців, а надалі платежі припинились, хоча графіком платежів повернення кредиту мало відбуватись до 21 серпня 2019 року.
Наведене свідчить, що відповідач порушив умови кредитного договору, зокрема, не повернув кредит та не сплатив відсотки у встановлені договором строки, що стало підставою для задоволення позову. 
Відповідно до ч.1-2 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що банк не повідомив відповідача про відступлення права вимоги та порушив його права передавши його персональні дані третім особам.
Такі доводи відповідача суд визнає безпідставними, оскільки ні законом , ні кредитним договором не передбачається обов`язкового повідомлення боржника про перехід права вимоги від одного кредитора до іншого.
Крім цього,06 серпня 2023 року ТзОВ «ФК «Сонаті» направило на адресу відповідача письмову вимогу (повідомлення) про відступлення права вимоги за кредитним договором №Z06.105.79198 від 21.08.2017 до ТОВ «ФК «СОНАТІ», та про необхідність погашення заборгованості перед стягувачем у розмірі 138417,06 грн (а.с.33-34) .
Щодо передачі персональних даних відповідача новому кредитору, суд звертає увагу, що 21 серпня 2017 року ОСОБА_2 особисто підписав заяву –анкету, в якій висловив свою згоду на те, що у разі несвочасного погашення кредиту (або його частини) інформація щодо нього може бути доведена Банком до відома третіх осіб (а.с.16 ), а також згоду – повідомлення про те, що Банк не несе будь-якої відповідальності за розголошення третім особам персональних даних щодо нього у разі , якщо таке розголошення необхідне для реалізації банком своїх прав та обов`язків , визначених чинним законодавством України та укладеними з ним договорами (а.с.17). 
В апеляційній скарзі відповідач фактично не заперечує наявність заборгованості за кредитним договором, разом з тим просить врахувати складні життєві обставини в яких він опинився та розстрочити суму заборгованості на п`ять років, однак в межах розгляду апеляційної скарги у цій справі, суд апеляційної інстанції таких повноважень не має. 
Аргументи апеляційної скарги про те, що фактично відповідач отримав на руки 68392,24 грн, а не 74999 грн, суд апеляційної інстанції вважає необгрунтованими, оскільки умовами кредитного договору (п.1.13) передбачено, що позичальник надає згоду на укладення за його рахунок договору добровільного страхування життя та доручає банку переказати страховику кредитні кошти в частині суми страхового платежу, який згідно з випискою по рахунку становить 6506 грн 76 коп. 
Доводів щодо незаконності рішення в частині відмови у позові апеляційна скарга не містить, тому суд апеляційної інстанції не має обов`язку наводити мотиви з цього приводу. 
Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.
При вирішенні справи суд першої інстанції правильно визначив характер правовідносин між сторонами, застосував закон, що їх регулює, повно і всебічно дослідив матеріали справи та надав належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам, тому колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення - без змін.
Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Галицького районного суду міста Львова від 28 травня 2025 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.
Повний текст постанови складено 08 травня 2026 року.

Головуючий:        Н.П. Крайник

Судді:         Я.А. Левик

М.М. Шандра