ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
27 травня 2026 року 	Справа № 280/1404/26 м.Запоріжжя	
Запорізький окружний адміністративний суд у складі
головуючого судді Максименко Л.Я.
за участю секретаря судового засідання П`яниди Б.В.
позивача - ОСОБА_1 
представника позивача - Зелінської О. С.
представника відповідача – Марченка В. О.
представника третьої особи - не прибув
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції за правилами загального позовного провадження адміністративну справу
за позовною заявою ОСОБА_1 
до Головного управління Національної гвардії України 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України
про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі – позивач) звернувся із позовною заявою до Головного управління Національної Гвардії України (далі – відповідач), в якій позивач просить суд: 
визнати протиправним та скасувати наказ Командувача Національної Гвардії України “Про результати службового розслідування” від 31.03.2025 № 363, в частині накладення на начальника служби секції планування застосування штабу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України полковника ОСОБА_1 (Г-155711) дисциплінарного стягнення - пониження у військовому званні;
визнати протиправним та скасувати наказ Командувача Національної Гвардії України по особовому складу від 24.04.2025 № 141 о/с, яким начальника служби секції планування застосування штабу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України полковника ОСОБА_1 (Г-155711) було понижено у військовому званні;
зобов`язати Головне управління Національної гвардії України поновити ОСОБА_1 у званні – полковник.
В обґрунтування позову посилається на те, що не погоджується з наказом командувача Національної гвардії України «Про результати службового розслідування» від 31.03.2025 року № 363, яким за порушення вимог ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, ст. 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ та функціональних обов`язків, затверджених наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 31.12.2024 року № 5984, що нібито виявилося у незадовільній організації розвідки повітряного противника та оповіщення підпорядкованих підрозділів, начальника протиповітряної оборони - начальника служби секції планування застосування штабу військової частини НОМЕР_1 НГУ полковника ОСОБА_1 було понижено у військовому званні. Вказує, що аналіз наведених норм статутів свідчить, що їх зміст має загальний, декларативний і рамковий характер, а не визначає конкретних, вимірюваних чи процедурно закріплених дій, невиконання яких автоматично утворює дисциплінарний проступок. Однак, за відсутності повноважень на керівництво силами ППО, захист повітряного простору не належав до компетенції позивача, а здійснювався спеціально визначеними підрозділами ППО, які не перебували у підпорядкуванні ОСОБА_1 . Вважає, що «вина» позивача у висновку службового розслідування фактично зведена не до доведеного порушення конкретних посадових чи нормативно визначених обов`язків, а до узагальненого твердження про «незадовільну організацію», без чіткого визначення, у чому саме вона полягала, які дії або бездіяльність позивача перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з подією, та якими доказами це підтверджується. Стверджує, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 10.02.2025 року №887 «Про організацію та проведення підготовки особового складу в/ч НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 », цей наказ не покладав на позивача жодних індивідуальних обов`язків, службових доручень, вказівок або бойових завдань. Наказ мав виключно організаційний характер, спрямований на забезпечення загальної підготовки особового складу частини. Також, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 18.02.2025 року №20 «Про організацію та проведення навчальних, бойових стрільб та метання ручних гранат з особовим складом військової частини», останній також мав виключно організаційний характер, спрямований на забезпечення загальної підготовки особового складу, і не встановлював персональної відповідальності позивача. За сукупністю наведених обставин вважає, що дисциплінарне стягнення у вигляді пониження у військовому званні є безпідставним, а наказ Командувача Національної гвардії України від 31.03.2025 року № 363 (п. 14) та наказ від 24.04.2025 року № 141 о/с підлягають скасуванню як такі, що прийняті з порушенням принципів законності, обґрунтованості та індивідуалізації відповідальності. Просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Головне управління Національної гвардії України позовні вимоги не визнало. У відзиві від 20.03.2026 вх.№ 15001 посилається на те, що Начальником протиповітряної оборони - начальником служби секції планування застосування штабу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України призначено на той час полковника, зараз підполковника ОСОБА_1 . Функціональними обов`язками начальника протиповітряної оборони - начальника служби протиповітряної оборони секції планування застосування штабу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, затверджених наказом командира військової частини НОМЕР_1 НГУ від 31.12.2024 № 5984 (з якими ознайомлений підполковник ОСОБА_1 ) визначено, що начальник протиповітряної оборони військової частини керує підрозділами ППО бригади особисто та через офіцерів служби ППО. Він повинен завжди знати стан та положення всіх підрозділів ППО бригади, їх боєготовність та забезпеченість. Особисто оцінюючи обстановку, начальник ППО повинен своєчасно приймати рішення, здійснювати постановку завдань підлеглим підрозділам, направляти їх зусилля на виконання поставлених завдань та здійснювати контроль за їх діями. Начальник ППО бригади несе відповідальність за бойову готовність, підготовку підрозділів ППО бригади і успішне виконання ними поставлених завдань у будь-якій обстановці. Начальник протиповітряної оборони військової частини зобов`язаний вчасно планувати ППО бригади та визначати завдання підрозділам ППО і надавати необхідну допомогу, здійснювати заходи підтримки і взаємодії, організовувати розвідку повітряного противника, оповіщення військ про нього та підготовку підрозділів ППО до бойових дій. У зв`язку з нездійсненням полковником ОСОБА_1 розвідки повітряного противника не було здійснено своєчасне інформування особового складу військової частини НОМЕР_1 НГУ про розвідувальний БпЛА ворога в районі аеродрому «Широке» і як наслідок не було здійснено розосередження особового складу, що в свою чергу і стало однією з причин нанесення ракетного удару противником та призвело до загибелі та поранень військовослужбовців. Відповідно до висновку службового розслідування, проведеного комісією Головного управління Національної гвардії України та затвердженого та затвердженого командувачем Національної гвардії України 25.03.2025, зокрема встановлено порушення начальником протиповітряної оборони - начальником служби протиповітряної оборони секції планування застосування штабу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України полковником ОСОБА_1 вимог чинного законодавства України та функціональних обов`язків, що в свою чергу могло стати однією з причин загибелі та поранення військовослужбовців. На підставі викладеного, просить відмовити у задоволенні позову.
Третя особа у письмових поясненнях від 04.05.2026 вх.№24060 зазначає, що в ході службового розслідування встановлено та підтверджено фактичними даними, що у військовій частині НОМЕР_1 НГУ розгорнуті програми контролю повітряної обстановки, які інтегровані до загальної системи протиповітряної оборони Сил оборони. Також в ході службового розслідування були встановлені дані, що свідчать про надходження інформації щодо ведення противником повітряної розвідки за допомогою безпілотних літальних апаратів над місцем проведення навчальних стрільб, проте в межах своєї компетенції, позивачем не було забезпечено надходження вказаної інформації або попередження про повітряну небезпеку командирам підрозділів в районі проведення навчальних стрільб. Вважає, що під час проведення службового розслідування членами комісії, які здійснювали його проведення, було досліджено обставини події, а також посадові обов`язки позивача, зміст наказів та розпоряджень, які надходили до військової частини від старшого (командира) начальника з протиповітряної оборони, а також надано оцінку діям посадових осіб, відповідальних в тому числі і за організацію протиповітряної оборони у військовій частині. За результатами проведеної перевірки було надано оцінку належного виконання вказаних наказів та розпоряджень посадовими особами військових частин НОМЕР_1 та НОМЕР_2 НГ України. На підставі викладеного, просить відмовити у задоволенні позовних вимог.
Ухвалою суду від 20.02.2026 у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову відмовлено. 
Ухвалою суду від 24.02.2026 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху. Надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви строком 10 днів від дня одержання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху.
Ухвалою суду від 04.03.2026 відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі №280/1404/26, призначено підготовче с/з на 19.03.2026.
Ухвалою суду від 09.03.2026 забезпечено участь представника відповідача у підготовчих та судових засіданнях по даній справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.
Протокольною ухвалою суду від 19.03.2026 задоволено клопотання представника відповідача та залучено до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача – ВЧ НОМЕР_1 НГУ. Також за клопотанням представника позивача відкладено підготовче засідання до 21.04.2026. 
27.03.2026 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій також зазначається, що під час проведення службового розслідування не було залучено жодного спеціаліста у сфері протиповітряної оборони, що ставить під сумнів об`єктивність та компетентність висновків комісії щодо виконання позивачем професійних обов`язків начальника ППО. Відповідач також не навів жодного конкретного наказу, розпорядження чи бойового завдання, які позивач нібито не виконав. Вказує, що у відзиві відповідач посилається на те, що організація розвідки повітряного противника та оповіщення військ покладається на начальника ППО військової частини. Однак такі твердження наведені у відзиві без урахування фактичних технічних можливостей військової частини НОМЕР_1 , а також без урахування реальних умов застосування ракетного озброєння противником. Також зазначає про неприпустимість маніпулювання емоційними обставинами трагедії та використання факту виплат сім`ям загиблих військовослужбовців як аргумент доведення обставин правопорушення. Наполягає на задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Протокольною ухвалою суду від 21.04.2026 у задоволені клопотання про залишення позовної заяви без розгляду відмовлено, поновлено позивачу строк звернення із позовом до суду, як такий, що пропущений з поважних причин. У підготовчому засіданні оголошено перерву до 04.05.2026.
У зв`язку із відсутністю електропостачання в приміщенні суду, що підтверджується актом, та неможливістю провести фіксацію судового засідання підготовче засідання перенесено на 06.05.2026.
Протокольною ухвалою суду від 06.05.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 27.05.2026.
У судовому засіданні представники сторін підтримали свої вимоги та заперечення. 
27.05.2026 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.
Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.
26.02.2025 під час проведення занять з вогневої підготовки та стрільб з особовим складом військових частин НОМЕР_1 та НОМЕР_2 Південного ОТО об 11:06 збройними силами російської федерації було завдано ракетного удару по ділянці місцевості на території аеродрому «ШИРОКЕ» Запорізького району Запорізької області попередньо балістичною ракетою типу Іскандер - М з касетною осколковою бойовою частиною.
Унаслідок нанесеного ракетного удару загинули та отримали поранення різних ступенів тяжкості військовослужбовці військових частин НОМЕР_1 , НОМЕР_2 НГУ.
З метою уточнення причин та обставин загибелі та поранень особового складу 26.02.2025 під час проведення заходів підготовки військових частин НОМЕР_1 , НОМЕР_2 унаслідок ракетного удару, який було завдано збройними силами російської федерації Наказом Командувача НГ України №251 від 03.03.2025 призначено службове розслідування (а.с. 19 зворотній бік, Том І).
Відповідно до висновку службового розслідування, проведеного комісією Головного управління Національної гвардії України та затвердженого командувачем Національної гвардії України 25.03.2025 (а.с.40-62, Том І), зокрема встановлено порушення начальником протиповітряної оборони - начальником служби протиповітряної оборони секції планування застосування штабу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України полковником ОСОБА_1 вимог статей 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, функціональних обов`язків, затверджених наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 31.12.2024 № 5984 рекомендовано понизити ОСОБА_2 у військовому званні. 
Наказом командувача Національної гвардії України від 31.03.2025 № 363 «Про результати службового розслідування» за порушення вимог статей 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, функціональних обов`язків, затверджених наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 31.12.2024 № 5984, що виявилось у незадовільній організації розвідки повітряного противника та оповіщення підпорядкованих підрозділів про нього, начальника протиповітряної оборони - начальника служби секції планування застосування штабу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на полковника ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді пониження у військовому званні (а.с.20, Том І).
Наказом командувача Національної гвардії України від 24.04.2025 № 141 о/с відповідно до вимог статті 100 Закону України «Про дисциплінарний статут Збройних Сил України» та пункту 76 Положення громадянами України військової служби у Збройних Силах України понижено у військовому званні на один ступінь до «підполковника» полковника ОСОБА_1 , начальника протиповітряної оборони - начальника служби протиповітряної оборони секції планування застосування штабу військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 на ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення було реалізовано).
Не погоджуючись із наказами Командувача Національної Гвардії України “Про результати службового розслідування” від 31.03.2025 № 363 та наказом по особовому складу від 24.04.2025 № 141 о/с в частині накладення на начальника служби секції планування застосування штабу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України полковника ОСОБА_1 (Г-155711) дисциплінарного стягнення - пониження у військовому званні, а також з вимогою вчинити певні дії позивач звернувся до суду із вказаним позовом. 
Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши надані позивачем та відповідачем докази, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про Національну гвардію України» від 13 березня 2014 року №876-VII Національна гвардія України є військовим формуванням з правоохоронними функціями, що входить до системи Міністерства внутрішніх справ України і призначено для виконання завдань із захисту та охорони життя, прав, свобод і законних інтересів громадян, суспільства і держави від кримінальних та інших протиправних посягань, охорони громадської безпеки і порядку та забезпечення громадської безпеки, а також у взаємодії з правоохоронними органами - із забезпечення державної безпеки і захисту державного кордону, припинення терористичної діяльності, діяльності незаконних воєнізованих або збройних формувань (груп), терористичних організацій, організованих груп та злочинних організацій.
Відповідно до статті 4 Закону №876-VII Національна гвардія України у своїй діяльності керується Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актами Президента України і Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них нормативно-правовими актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
В силу вимог частини 3 статті 9 Закону України № 876-VII комплектування Національної гвардії України військовослужбовцями та проходження ними військової служби здійснюються відповідно до Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та Положення про проходження військової служби громадянами України в Національній гвардії України, що затверджується Президентом України.
Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV затверджено Дисциплінарний статут Збройних Сил України (далі – Дисциплінарний статут), дія якого відповідно до частини 4 преамбули поширюється в тому числі і на військовослужбовців Національної гвардії України.
Згідно зі статтею 1 Дисциплінарного статуту військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.
За приписами статті 48 Дисциплінарного статуту на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення:
а) зауваження;
б) догана;
в) сувора догана;
г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти);
ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби);
д) пониження в посаді;
е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу);
є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу);
ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).
Відповідно до положень статей 83, 84 Дисциплінарного статуту на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.
Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.
Згідно з частиною 7 статті 85 Дисциплінарного статуту порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України визначається наказом Міністерства оборони України, в інших військових формуваннях, правоохоронних органах спеціального призначення - наказами державних органів, які мають у своєму підпорядкуванні військові формування, утворені відповідно до законів України, правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.
Наказом МВС України від 21.04.2020 № 347 відповідно до частини сьомої статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, частини п`ятої статті 8 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі», з метою належної організації заходів, спрямованих на захист прав і свобод людини, зміцнення військової дисципліни, попередження надзвичайних подій за участю військовослужбовців, упорядкування питань призначення, проведення службових розслідувань затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній гвардії України (далі - Порядок № 347).
Відповідно до пункту 1 розділу І Порядку № 347 цей Порядок визначає підстави, порядок проведення службових розслідувань стосовно військовослужбовців Національної гвардії України, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження ними зборів, оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішення, права та обов`язки посадових осіб під час проведення службових розслідувань.
За визначенням, наведеним у пункті 7 розділу І Порядку № 347, службове розслідування - комплекс заходів, які здійснюються в межах компетенції з метою уточнення причин і умов подій, що сприяли вчиненню правопорушення, відповідальність за яке передбачена законодавством, та визначення ступеня вини особи (осіб), якою (якими) вчинено це правопорушення, а також з`ясування інших обставин, пов`язаних з таким порушенням.
Відповідно до пунктів 1-3 розділу II Порядку № 347 службове розслідування проводиться в разі: невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, вимог законодавства, наказів начальників (керівників) чи інших розпорядчих документів; неправомірного застосування військовослужбовцем заходів фізичного впливу, спеціальних засобів, вогнепальної зброї, озброєння та бойової техніки;
порушення правил несення вартової або внутрішньої служб; розголошення змісту або втрати службових документів; установлення фактів дискримінації за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, віку, етнічного та соціального походження, громадянства, сімейного та майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак, а також сексуальних домагань; установлення фактів завдання шкоди державі.
Відповідно до п. 5 розділу 2 Наказу МВС № 347, службове розслідування має встановити:
наявність чи відсутність правопорушення або події, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування, його (її) обставини (час, місце) та наслідки;
осіб, з вини яких трапилася подія або правопорушення, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли негативним наслідкам або спричинили їх виникнення;
наявність причинного зв`язку між подією, з приводу якої було призначено службове розслідування, та неправомірними діями (бездіяльністю) військовослужбовця;
конкретні неправомірні дії або бездіяльність військовослужбовця, який вчинив правопорушення;
порушення норм законодавства або посадових інструкцій;
ступінь вини кожної з осіб, причетних до правопорушення;
форму вини (навмисно чи з необережності) та мотиви протиправної поведінки військовослужбовця і його ставлення до вчиненого;
причини правопорушення та умови, що сприяли правопорушенню;
чи вчинено правопорушення під час виконання військовослужбовцем службових обов`язків;
наявність шкоди (у разі виявлення факту заподіяння шкоди державі - у чому полягає така шкода, її розмір, причини виникнення, а також винні особи).
З висновку службового розслідування встановлено наступне:
«…У військовій частині НОМЕР_1 на ОКП частини розгорнуто пост (оповіщення) ППО. Робоче місце обладнано спеціальним програмним забезпеченням …(приховано назву). Оповіщення про доведення сигналів про повітряні загрози оголошується в месенджер «WhatsApp» група оповіщення 3029 абонентів, з них від управління). Для отримання інформації про повітряні загрози, організована взаємодія з ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». Додатковим джерелом отримання інформації про повітряні загрози є загальнодержавні канали (телевізор, інтернет застосунки). З огляду на вищезазначене ОКП частини, пост (оповіщення) ППО забезпеченій всіма інструментами для своєчасного виявлення про повітряну загрозу та оповіщення про них підпорядкованих підрозділів.
З письмового пояснення командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_3 встановлено, що на виконання вимог бойового розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 : гвардії України від 22.01.2025 № 3/2/1 /2-22т у військовій частині НОМЕР_1 проводяться заходи підготовки особового складу військової частини з 17.02.2025 по 08.03.2025. Одним із основних елементів є проведення навчальних, бойових стрільб та метання ручних гранат особовим складом, з метою підвищення їх вогневої виучки, удосконалення навичок володіння стрілецькою зброєю та забезпечення вимог безпеки під час поводження зі зброєю, боєприпасами, гранатами тощо. У зв`язку з цим, 26.02.2025, на території полігону військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України поблизу населеного пункту АДРЕСА_1 з підрозділами НОМЕР_3 батальйону оперативного призначення та батальйону забезпечення проводились заняття на тему «Стрілецькі тренування та стрільби», відповідно до затвердженого розкладу занять. Для керівництва стрільбою та її обслуговування, забезпечення вимог безпеки, старшим керівником стрільби був визначений т. в. о. заступника командира підполковник ОСОБА_4 . Для проведення навчальних, бойових стрільб керівником стрільб був визначений офіцер (помічник інструктора з вогневої підготовки) молодший лейтенант ОСОБА_5 . Також, у відповідності до вимог Курсу стрільб були визначені особи, які були відповідальні за оточення, надання медичної допомоги, пунктів бойового постачання, зв`язок, тощо. З метою якісного засвоєння матеріалу практичного відпрацювання прийомів та способів дій, спроможності якісно виконувати бойові завдання в складі штатних підрозділів, на нарадах з командирами підрозділів, мною неодноразово доводилась інформація про необхідність проведення інструктажів (занять) з підлеглим особовим складом, щодо удосконалення порядку маскування, розосередження та укриття під час проведення занять у разі оголошення сигналів «Ракетна небезпека», «Повітряна тривога», перевірки наявності в особового складу засобів індивідуального бронезахисту (бронежилет, шолом), повністю укомплектованих аптечок та відповідно до п.10 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 10.02.2025 № 887, відповідальність за виконання заходів розосередження та укриття особового складу на період проведення заходів підготовки особового складу військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 у разі оголошення сигналів «Повітряна тривога» покладено особисто на командирів підрозділів. У військовій частині НОМЕР_1 затверджені інструкції днювального роти (батареї), чергового роти (батареї), помічника чергового контрольно - пропускного пункту, де зазначено, що у разі оголошення сигналу «Повітряна тривога» особовий склад підрозділу негайно евакуюється в укриття, та знаходиться там до команди «Відбій». Також у військовій частині НОМЕР_1 затверджена інструкція оперативного чергового військової частини НОМЕР_1 , у разі отримання сигналів оповіщення « ІНФОРМАЦІЯ_4 », «Ракетна Небезпека». Відповідно до цієї інструкції, оперативний черговий військової частини НОМЕР_1 зобов`язаний отримавши сигнали оповіщення «Повітряна тривога», «Ракетна небезпека» з ПУ ППО (КП ЗРАДн, пост оповіщення ППО), ДСНС, місцевих органів влади негайно оповістити керівництво та особовий склад про небезпеку, запустити систему оповіщення (сирени, гучномовець, внутрішній зв`язок, меседжери, СМС-розсилку), організувати переміщення (евакуацію) людей у безпечні місця або укриття.
З письмового пояснення тимчасово виконуючого обов`язки заступника командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_4 (командир НОМЕР_4 батальйону оперативного призначення) стало відомо, що до втрат особового складу призвело: велика кількість особового складу на об`єкті аеродром « ІНФОРМАЦІЯ_5 », відсутність інформації про перебування в повітрі ворожого БПЛА. Також повідомив, що 26.02.2025, о 08.30 прибув на ОКП військової частини НОМЕР_1 для проведення службової наради яка завершилась о 10.00. Після чого до 11.00 перебуваючи в кабінеті командира бригади отримував декілька невідкладних завдань. Об 11.05 залишивши ОКП військової частини побачив у телефоні про загрозу ракетного удару і одразу зателефонував молодшому лейтенанту ОСОБА_6 з метою попередити його та особовий склад, який перебував на заняттях. Під час телефонної розмови пролунав вибух, а потім у місті спрацював звуковий сигнал (сирена), а телефонна розмова з молодшим лейтенантом ОСОБА_6 обірвався. О 10.08 підполковнику ОСОБА_7 зателефонував майор ОСОБА_8 та доповів, що по військовому стрільбищу військової частини НОМЕР_2 завдано ракетного удару у наслідок якого є поранений особовий склад. Одразу після розмови він доповів командиру військової частини НОМЕР_1 про надзвичайну подію. Об 11.11 зателефонував начальнику медичної служби військової частини старшому лейтенанту медичної служби ОСОБА_9 та дав вказівку направити карети швидкої допомоги до місця проведення занять, а сам вирушив до місця події.
У своїх поясненнях начальник ППО - НС ППО військової частини НОМЕР_1 полковник ОСОБА_1 повідомив, що стосовно оповіщення та дій під час отримання сигналів про повітряну тривогу або іншу загрозу у військовій частині видавались наступні документи (інструкції): Інструкція черговому по сигналам «Повітряна тривога» та «Ракетна небезпека»; Інструкція по діям під час прольоту (несанкціонованому) БПЛА; Інструкція оперативному черговому ПУ ППО. Також він вважає, що до втрат особового складу 26.03.2025 призвело застосування противником балістичної ракети (велика швидкість ракети, обмежений час у особового складу для прослідування в укриття). Оповіщення особового складу за сигналами «Повітряна тривога» та «Ракетна небезпека» організоване через чергового КП бригади, який отримує інформацію про загрози, застосування противником засобів повітряного нападу від 04 ППО ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » і негайно доводить її до підрозділів військової частини через групи оповіщення у месенджері «WhatsApp» та дублює в радіомережі. Інструктажі та тренування щодо дій під час оголошення сигналів Повітряна тривога» та «Ракетна небезпека» проводилась, однак коли саме не пам`ятає. Порядок розосередження особового складу та військової техніки під час під час проведення занять визначається розпорядженнями ГУ НГУ та територіальним управлінням (якими саме розпорядженнями не зазначив). Водночас вважає, що контроль наявності засобів індивідуального бронезахисту в частині здійснюється постійно (ким здійснюється не вказав). 26.03.2025 полковник ОСОБА_1 перебував на чергуванні у якості відповідального по військовій частині, сигнал «Ракетна небезпека» отримав у групі оповіщення і на той момент перевіряв варту на військовому містечку. До занять та стрільб особовий склад підрозділів ППО військової частини не залучався.
З письмового пояснення заступника командира батальйону забезпечення військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_10 стало відомо, що він не знає які документи (інструкції) видавались у військовій частині щодо порядку оповіщення та дій під час отримання сигналів про повітряну тривогу та інших загроз. Він вважає що до втрат особового складу призвело: відсутність спеціальних інженерно-фортифікаційних споруд, командного пункту, спостерігача за повітряним простором, технічного пристрою з програмним забезпеченням « ІНФОРМАЦІЯ_6 », а також скупчення підрозділів на відкритій місцевості в районі проведення занять. Оповіщення особового складу за сигналами «Повітряна тривога» та «Ракетна небезпека» організоване через месенджер «WhatsApp». З метою забезпечення життя та здоров`я особового складу 26.02.2025 ним було проведено: інструктаж з особовим складом на ділянці місцевості, розподіл особового складу батальйону на підгрупи, перевірено наявність засобів індивідуального захисту, проведено розосередження особового складу по навчальним місцям. Також зазначив, що інструктажі та тренування, щодо дій під час оголошення сигналів Повітряна тривога» та «Ракетна небезпека» з ним не проводились, а сигнал про загрози він отримує через месенджер «WhatsApp». Порядок розосередження особового складу та військової техніки під час проведення занять не доводився. Контроль за наявністю засобів індивідуального бронезахисту здійснювався ним особисто, а також командирами підрозділів. Разом із тим майор ОСОБА_10 повідомив, що приблизно за дві або три хвилини до обстрілу отримав інформацію від військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_11 про те, що над районом проведення занять перебуває ворожий БПЛА, після чого він вирушив до особового складу батальйону щоб повідомити (передати інформацію) про роботу ворожого БПЛА, але не встиг дійти до навчальних місць тому що потрапив під ракетний удар.
З письмового пояснення радіотелефоніста військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_12 стало відомо, що 26.02.2025 о 07:50 прийняв зміну у попереднього чергового. О 08:00 пройшов інструктаж начальника штабу на робочому місці. До 10:33 виконував обов`язки у штатному режимі. О 10:32 на планшеті Віраж він помітив дві цілі 9826, 9227 та доповів старшому оперативному черговому та відправив у групу…(приховано назву). Об 11:03 отримав оповіщення від ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » у мессенджері «Signal» про «РАКЕТНУ НЕБЕЗПЕКУ» по ПВК «СХІД», балістика з Таганрогу, оповістив старшого оперативного чергового та відправив повідомлення у групу…(приховано назву). О 11:04 з`явилось уточнення від ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » про курс балістики з Таганрогу, курс на Дніпро, Запоріжжя, Кривий Ріг, він доповів старшому оперативному черговому та відправив повідомлення у групу…(приховано назву). О 11:08 отримав оповіщення: Увага 9651 балістика на Запоріжжя, він доповів старшому оперативному черговому та відправив повідомлення у груп…(приховано назву).
З письмового пояснення офіцера (помічника інструктора з вогневої підготовки) військової частини НОМЕР_1 молодшого лейтенанта ОСОБА_5 стало відомо, що йому відомо про порядок оповіщення та дій під час отримання сигналів про повітряну тривогу та інших загроз (назву документа, дату або номер документа не вказав). Також він вважає що до втрат особового складу призвело невідповідність ділянки місцевості, а саме: відсутність укриттів і сигналів оповіщення про повітряну тривогу та ракетну небезпеку, відсутність оповіщення про ворожі БПЛА розвідники. Йому не відомо, яким чином організоване оповіщення у військовій частині. Разом із тим, особовий склад був забезпечений засобами індивідуального захисту та медичними аптечками. Про порядок організації та доведення до особового складу підрозділів порядку маскування, розосередження під час занять на відкритій місцевості йому не відомо. Він зазначив, що інструктажі та тренування щодо дій під час сигналів «Повітряна тривога» та «Ракетна небезпека» проводились на початку заходів відновлення боєздатності (коли саме не вказав). Сигнал про повітряну тривогу отримує засобами мобільного зв`язку.
Решта відібраних пояснень майже аналогічні за змістом. 
За висновками комісії з службового розслідування, загибель та поранення особового складу 26.02.2025 під час проведення заходів підготовки військових частин НОМЕР_1 , НОМЕР_2 унаслідок ракетного удару, який було завдано збройними силами російської федерації, сталась із таких причин:
незадовільне планування та неузгодженість дій посадових осіб військових частин НОМЕР_1 та 3033 щодо організації та проведення занять з вогневої підготовки та стрільб, що призвело до одночасного перебування великої кількості особового складу на території аеродрому « ІНФОРМАЦІЯ_5 »;
неналежна організація проведення занять з вогневої підготовки з особовим складом командуванням військових частин НОМЕР_1 та 3033;
незадовільна організація системи оповіщення підпорядкованих підрозділів військових частин НОМЕР_1 та 3033 за межами ППД (ПТД), що призвело до несвоєчасного доведення сигналів (інформації) до особового складу про наявні загрози;
низька взаємодія між військовими частинами з питань обміну інформацією про наявність у повітряному просторі розвідувальних засобів противника і доведенням її до особового складу;
відсутність, як стаціонарних, так і тимчасових засобів світлової та звукової сигналізації, іншого обладнання на тимчасовій ділянці місцевості під час виконання вправ стрільб, які б дозволили здійснювати своєчасне оповіщення та інформування особового складу про наявність загроз;
недотримання командирами підрозділів та керівниками занять вимог статутів ЗСУ та керівних документів щодо збереження життя та здоров`я особового складу, усебічного забезпечення під час проведення занять з вогневої підготовки та стрільб;
адаптація психіки особового складу до постійних стресових чинників, що, у свою чергу, знижує реакції на потенційні загрози;
відсутність обладнаних навчальних місць (визначених ділянок для розміщення навчальних місць);
недостатня кількість місць для укриття особового складу на тимчасовій ділянці місцевості (аеродром «ШИРОКЕ») та неналежне їх облаштування та підтримання;
незадовільний контроль з боку посадових осіб командування військових частин НОМЕР_1 та 3033 за організацією та проведенням занять з вогневої підготовки та стрільб, організацією та виконанням обов`язків черговою службою, організацією оповіщення особового складу та налагодженням взаємодії між підрозділами;
неналежний контроль за організацією проведення занять з вогневої підготовки та стрільб, поверхове ставлення до бойових розпоряджень (розпоряджень) командувача Національної гвардії України стосовно заходів, які спрямовані на недопущення втрат особового складу під час повітряних загроз посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 та Головного управління Національної гвардії України.
У висновку службового розслідування щодо позивача зазначено, що полковник ОСОБА_1 , який обіймав посаду начальника протиповітряної оборони - начальника служби секції планування застосування штабу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, нібито допустив порушення вимог статей 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, а також функціональних обов`язків, затверджених наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 31.12.2024 № 5984, що, за версією комісії, виявилося у «незадовільній організації розвідки повітряного противника та оповіщення підпорядкованих підрозділів про нього». 
Саме з цих підстав у висновку зроблено рекомендацію про пониження позивача у військовому званні.
Так, стаття 11 Статуту внутрішньої служби ЗСУ покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, які перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини, не допускати порушень, пов`язаних із дискримінацією за ознакою статі, сексуальним домаганням, насильством за ознакою статі, правопорушень проти статевої свободи та статевої недоторканості; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно..
Стаття 16 Статуту внутрішньої служби ЗСУ регламентує, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями. 
Статтею 4 Дисциплінарного статуту визначено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; бути пильним, зберігати державну таємницю; додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.
Згідно функціональних обов`язків начальника протиповітряної оборони – начальника служби протиповітряної оборони секції планування застосування штабу військової частини НОМЕР_1 НГУ, затверджені наказом командира ВЧ НОМЕР_1 НГУ №5284 від 31.12.2024, начальник ППО бригади несе відповідальність за бойову готовність, підготовку підрозділів ППО бригади і успішне виконання ними поставлених завдань у будь-якій обстановці. Начальник протиповітряної оборони військової частини зобов`язаний, зокрема, організовувати розвідку повітряного противника, оповіщення військ про нього та підготовку підрозділів ППО до бойових дій; контролювати видачу розвідувальної і бойової інформації; контролювати вчасне доведення до підлеглих сигналів (кодів) радіолокаційного і візуального розпізнавання своєї авіації (а на приморському напрямку – своїх кораблів), здійснювати заходи забезпечення безпеки польотів своїх літаків у зонах бойових дій, сил і засобів ППО тощо. 
Тобто, вказані у висновку службового розслідування та оскаржуваних наказах положення Статутів та функціональних обов`язків мають досить загальний характер.
Натомість, висновок службового розслідування не містить детального опису конкретних неправомірних дій або бездіяльність позивача, які призвели до трагедії; наявність причинного зв`язку між подією, з приводу якої було призначено службове розслідування, та неправомірними діями (бездіяльністю) позивача; чіткої вказівки на порушення норм законодавства або посадових інструкцій та ступінь вини кожної з осіб, причетних до правопорушення.
У відзиві Головне управління Національної гвардії України посилається на те, що у зв`язку з нездійсненням полковником ОСОБА_1 розвідки повітряного противника не було здійснено своєчасне інформування особового складу військової частини НОМЕР_1 НГУ про розвідувальний БпЛА ворога в районі аеродрому «Широке» і як наслідок не було здійснено розосередження особового складу, що в свою чергу і стало однією з причин нанесення ракетного удару противником та призвело до загибелі та поранень військовослужбовців. 
Натомість у висновку службового розслідування такі твердження відсутні.
Більш того, інформація про відсутність повідомлення у месенджер про БпЛА розвідника ворога незадовго до ракетного удару іде в супереч наданим поясненням радіотелефоніста військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_12 . Доказів перевірки вказаних фактів матеріали службового розслідування не містять. Зокрема, відсутні будь-які скриншоти з системи спостережень та розвідки повітряного простору, скриншоти із групи оповіщення у месенджері «WhatsApp» ВЧ НОМЕР_1 НГУ тощо.
Відтак, стверджувати, що інформація про ворожий БПЛА розвідник та ракетну небезпеку, не була доведена радіотелефоністом військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_12 у групу оповіщення у месенджері «WhatsApp» ВЧ НОМЕР_1 НГУ, - неправомірно.
Суд зауважує, та вказане не спростовується відповідачем, що полковником ОСОБА_1 як начальником протиповітряної оборони – начальником служби протиповітряної оборони сектору планування застосування військової частини НОМЕР_1 НГ України були затверджені Інструкція чергового посту оповіщення ППО про порядок протидії несанкціонованим польотам літальних апаратів та контролю повітряного простору над місцем дислокації військової частини (а.с.235, Том І), Інструкція чергового посту оповіщення ППО у разі отримання сигналів оповіщення «Повітряна тривога», «Ракетна небезпека» та «Арба-1515» (а.с.236, Том І), Інструкція чергового поста повітряного оповіщення ППО (а.с.233, Том І).
Так, відповідно до інструкції оперативного чергового командного пункту, саме оперативний черговий, який підпорядковується начальнику відділення командних пунктів, а не Позивачу, зобов`язаний: приймати сигнали оповіщення; доводити їх до командування; організовувати оповіщення особового складу.
Відповідно до п. 7.3.1 та п. 7.3.6 Бойового статуту військ протиповітряної оборони Сухопутних військ система розвідки та оповіщення організовується на підставі рішення командира та відповідних вказівок старшого начальника ППО.
В даному випадку докази видання будь-яких додаткових рішень чи наявність вказівок щодо орагнізації ППО на об`єкті проходження особовим складом навчань, матеріали службового розслідування не містять. 
Крім того, суд зазначає, що відповідно до вимог бойових розпоряджень Головнокомандувача Збройних Сил України від 20.01.2025 № 1338 та Командувача Національної гвардії України від 21.01.2025 № 333, з метою реагування на зміни оперативної обстановки та проведення заходів з відновлення боєздатності, з 27.01.2025 року військова частина НОМЕР_1 НГУ була перепідпорядкована Командувачу НГУ. У зазначений період військова частина не виконувала бойових завдань, а перебувала у фазі відновлення боєздатності. 
В цей час управління в/ч НОМЕР_1 здійснювало Південне Одеське територіальне управління НГУ. Безпосереднім начальником Позивача є начальник секції планування застосування штабу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України - підполковник ОСОБА_13 . До кола прямих начальників Позивача також належать: перший заступник командира - начальник штабу військової частини НОМЕР_1 - майор (на теперішній час - підполковник) ОСОБА_14 ,-командир військової частини НОМЕР_1 - підполковник (на теперішній час - полковник) ОСОБА_3 .
Так, наказом командира військової частини НОМЕР_1 НГУ від 10.02.2025 року № 887 «Про організацію та проведення підготовки особового складу військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 » (а.с.28 зворотній бік-30, Том І) не було визначено жодних завдань начальнику протиповітряної оборони - начальнику служби секції планування застосування штабу, а сам наказ до полковника ОСОБА_1 не доводився у встановленому порядку. Аналогічно, наказом командира військової частини НОМЕР_1 НГУ від 18.02.2025 року № 20 «Про організацію та проведення навчальних, бойових стрільб та метання ручних гранат» (а.с.30 зворотній бік-32, Том І), не передбачалося покладення будь-яких обов`язків або завдань на позивача та участі його у підготовці особового складу на аеродромі «Широке».
Додатково наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 10.02.2025 № 887 відповідальність за розосередження та укриття особового складу у разі оголошення сигналу «Повітряна тривога» покладено безпосередньо на командирів підрозділів.
Аналіз вказаних наказів дає підстави стверджувати, що ОСОБА_1 не мав визначених обов`язків до організації та проведення підготовки особового складу військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , не міг вплинути на організацію оповіщення особового складу на аеродромі «Широке» та організувати їх розосередження, як про це стверджує відповідач.
Отже, на переконання суду, висновок службового розслідування не тільки не визначає конкретно які саме протиправні дії (бездіяльність) допущені позивачем, не визначає ступінь його вини, а також не просліджується причинно-наслідковий зв`язок між такими діями (бездіяльністю) позивача, у трагедії, що сталась на аеродромі «Широке». 
Посилання представника позивача на те, що службове розслідування за фактом ракетного удару, завданого збройними силами російської федерації повинно було проводитися виключно відповідно до норм наказу МВС № 1346, із належною правовою кваліфікацією події та дотриманням визначеного порядку суд вважає безпідставними, оскільки Пункт 1.3 Порядку №1346 передбачає: «У разі якщо травма (поранення, контузія, каліцтво) військовослужбовця Національної гвардії України спричинена діями противника, розслідування нещасного випадку відповідно до цього Порядку не проводиться. 
Згідно п. 1 розділу 9 Наказу МВС № 347, командир (начальник), який призначив службове розслідування, розглядає висновок службового розслідування, усі інші матеріали службового розслідування та затверджує його.
Відповідно до п. 2 розділу 9 Наказу МВС №347, якщо вину військовослужбовця повністю доведено у вчиненні дисциплінарного правопорушення, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення, а також особу, якій доручає підготувати проєкт відповідного наказу.
Відповідно до п. 3 розділу 9 Наказу МВС № 347, накладення дисциплінарного стягнення на військовослужбовця, стосовно якого проводилося службове розслідування, здійснюється в порядку, визначеному Дисциплінарним статутом Збройних Сил України.
З урахуванням встановлених обставин суд вважає, що прийняття рішення про застосування дисциплінарного стягнення до позивача було необгронтуваним, без всебічного та повного з`ясування обставин, непропорційним. Тому, наказ Командувача Національної гвардії України “Про результати службового розслідування” від 31.03.2025 № 363, в частині накладення на начальника служби секції планування застосування штабу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України полковника ОСОБА_1 (Г-155711) дисциплінарного стягнення - пониження у військовому званні та наказ Командувача Національної гвардії України по особовому складу від 24.04.2025 № 141 о/с, в частині пониження начальника служби секції планування застосування штабу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України полковника ОСОБА_1 (Г-155711) у військовому званні, слід визнати протиправними та скасувати.
Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права має бути адекватним наявним обставинам, з урахуванням дискреційних повноважень суб`єкта владних повноважень та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.
Положення ст. 100 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України передбачають, що пониження в посаді військовослужбовців, пониження у військових званнях здійснюються за наказом того командира, якому надано право призначати на ці посади та присвоювати військові звання.
Відтак, належним способом захисту є покладання обов`язку на Головне управління Національної гвардії України поновити ОСОБА_1 у званні – полковник.
При вирішенні справи суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення…Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи ( справа “Проніна проти України”, рішення ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року)
Очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд. Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди умотивовувати свої рішення. Але дану вимогу не слід розуміти як таку, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент.
Отже, суд вказує, що інші аргументи та підстави, зазначені сторонами, не спростовують висновків суду, викладених вище, оскільки судом надано правову оцінку основним аргументам, на яких ґрунтувалися доводи та заперечення учасників справи та оцінено їх в розрізі норм чинного законодавства та встановлених обставин справи.
Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч. 1 ст. 143 КАС України).
Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, розподіл витрат в порядку ст.139 КАС України судом не здійснюється.
Керуючись статтями 2, 77, 139, 241, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної гвардії України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити дії, - задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати наказ Командувача Національної гвардії України “Про результати службового розслідування” від 31.03.2025 № 363, в частині накладення на начальника служби секції планування застосування штабу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України полковника ОСОБА_1 (Г-155711) дисциплінарного стягнення - пониження у військовому званні.
Визнати протиправним та скасувати наказ Командувача Національної гвардії України по особовому складу від 24.04.2025 № 141 о/с, в частині пониження начальника служби секції планування застосування штабу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України полковника ОСОБА_1 (Г-155711) у військовому званні.
Зобов`язати Головне управління Національної гвардії України поновити ОСОБА_1 у званні – полковник. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення в повному обсязі складено та підписано 03.07.2026. 

Суддя Л.Я. Максименко