УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №282/1590/25 Головуючий у 1-й інст. Носач В. М. 
Номер провадження №33/4805/837/26
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Рябенька Т. С. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2026 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Рябенька Т.С., за участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Козирєва Ігоря Миколайовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката Козирєва Ігоря Миколайовича на постанову Любарського районного суду Житомирської області від 25 березня 2026 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП

встановила:

Постановою судді Любарського районного суду Житомирської області від 25 березня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.
Згідно з постановою судді місцевого суду, 14 грудня 2025 року близько 23 год 50 хв по вул.Медичній, 3 ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння шкіри обличчя, порушення мови, запах алкоголю з ротової порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку на місці зупинки та в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився під запис на нагрудний портативний відеореєстратор 857565, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України – відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду адвокат Козирєв І.М. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, посилаючись невідповідність нормам матеріального та процесуального права. Факт керування транспортним засобом адвокатом не заперечується. Вважає, що суд не врахував відсутність складу адміністративного правопорушення в діях водія ОСОБА_1 .. Зазначає, що водій не відмовився від огляду. Лікар закладу охорони здоров`я ввів останнього в оману, що визнав в судовому засіданні. Під час спілкування із лікарем анестезіологом КНП «Любарська лікарня» ОСОБА_2 водій ОСОБА_1 запитав: «Чи може він пройти огляд в будь-якому іншому закладі охорони здоров`я?», на що отримав відповідь: так це ваше право, після чого він прийняв рішення поїхати до лікарні в селище Чуднів, де йому пояснили, що огляд має проводитись виключно в найближчому закладі охорони здоров`я, куди його доставлено працівниками поліції. Вважає, що дії працівників поліції та лікаря виходили за межі норм встановлених Інструкцією та не відповідали встановленому порядку. 
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, захисника, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно зі ст. 245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, про що наголошується в ст. 251 КУпАП.
Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130, за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.
Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 541051 від 15.12.2025 року, вбачається, що 14 грудня 2025 року близько 23 год 50 хв по вул.Медичній, 3 ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння шкіри обличчя, порушення мови, запах алкоголю з ротової порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку на місці зупинки та в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився під запис на нагрудний портативний відеореєстратор 857565, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України – відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
За правилами частин 2-5 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису або у закладах охорони здоров`я.
За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Згідно вимог ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху України підтверджується наявними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №541051 від 15.12.2025; копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕНА №6344918 від 15.12.2025; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, зі змісту якого вбачається, що у ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, почервоніння обличчя; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 15.12.2025 №20, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду в КНП «Любарська лікарня»; відеозаписами з нагрудної камери поліцейського, які містяться на диску та приєднані до матеріалів справи.
Крім того, в судовому засіданні першої інстанції та апеляційної  ОСОБА_1 пояснив, що в той вечір він їхав додому з дітьми. Його зупинили працівники поліції та вказали, що в нього не освітлений номерний знак та виписали йому постанову, яку він не оскаржував. В подальшому вказали на ознаки алкогольного сп`яніння, та в подальшому спонукали його відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння. ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та погодився на його проходження в медичному закладі. Коли приїхали в лікарню, він запитав у лікаря чи можна пройти огляд в іншому медичному закладі. Лікар сказав: «Ваше право», тому він поїхав у Чуднів. У Чуднові йому повідомили, що огляд він може пройти в медичному закладі за місцем вчинення правопорушення. 
Свідок ОСОБА_2 лікар анастазіолог в КНП "Любарська лікарня" Любарської селищної ради в судовому засідання першої інстанції пояснив, що його залучають до чергування під час яких до його обов`язків входить, зокрема, проводити огляд водіїв на стан алкогольного сп`яніння. Вказав, що відповідно до внутрішнього наказу КНП "Любарська лікарня" Любарської селищної ради він щорічно проходить тренінги по проведенню оглядів на стан сп`яніння, які проводить лікар-нарколог. Свідок повідомив, що працівниками поліції був доставлений ОСОБА_1 з метою огляду на стан сп`яніння, однак останній від проходження такого огляду в даному медичному закладі відмовився, що зафіксовано в акті огляду та Висновку щодо результатів огляду на стан сп`яніння. Також свідок вказав, що на запитання ОСОБА_1 відносно того, чи може він пройти огляд на стан сп`яніння в іншому медичному закладі відповів - "це ваше право", так як не з орієнтувався. Також вказав, що без направлення працівників поліції, огляд водіїв на стан сп`яніння не проводиться.
Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку усім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку. 
Надавши таким доказам належну оцінку, суддя місцевого суду дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст.130 КУпАП складений за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395. 
Доводи апеляційної скарги відносно того, що водій не відмовився від проходження огляду, лікар закладу охорони здоров`я ввів ОСОБА_1 в оману спростовується наявним у матеріалах справи відеозаписом з нагрудної камери працівника патрульної поліції, з якого вбачається, що ОСОБА_1 беззаперечно та без примусу з боку працівників поліції відмовився від законної вимоги про проходження огляду на стан сп`яніння як за допомогою технічних засобів так і в закладі охорони здоров`я. При цьому, ОСОБА_1 було попереджено про наслідки ухилення від проведення огляду та належним чином роз`яснені права та обов`язки.

Відповідно до ст. 266 КУпАП та Інструкції, затвердженої наказом МВС/МОЗ № 1413/2785, огляд у закладі охорони здоров`я проводиться в найближчому закладі, якому надано право на такий огляд.
Чинне законодавство не надає водію права обирати медичний заклад для проведення огляду на стан сп`яніння.
Твердження лікаря «так, це ваше право» стосується загального права пацієнта на вибір лікаря, але в межах процедури за ст. 130 КУпАП водій зобов`язаний пройти огляд саме в тому закладі, куди його доставила поліція.
Згідно з п. 2.5 ПДР, водій зобов`язаний пройти огляд саме на вимогу поліцейського в установленому порядку.
Лікар проводить огляд за направленням поліції. Він не є суб`єктом, який визначає місце огляду — це компетенція поліції, яка доставляє особу до відповідного закладу.
Адвокат намагається довести, що водій діяв під впливом помилки. 
Лікар — медичний фахівець, а не юрист. Його фраза «це ваше право» могла стосуватися загального права людини на медичну допомогу, а не спеціальної процедури огляду водіїв.
Помилка лікаря в юридичній консультації не робить дії водія щодо відмови від проходження огляду правомірними, оскільки процедуру огляду контролює поліцейський, а не лікар.
Згідно з Інструкцією, огляд проводиться у закладах, перелік яких затверджено ОДА.
Огляд в «іншому закладі» за власним вибором водія взагалі не передбачений процедурою ст. 266 КУпАП.
Навіть якщо лікар помилився, водій не міг законно реалізувати «право на інший заклад» у межах цього огляду. 
Направлення на огляд видає поліція. Лікар лише виконує медичну функцію щодо огляду. Будь-які заяви лікаря, що суперечать ПДР, не мають юридичної сили для скасування обов`язку водія пройти даний огляд.
Процедура огляду за ст. 130 КУпАП це не лікування, де пацієнт обирає клініку, це примусовий захід контролю. Погодження лікаря на інший заклад не має юридичної сили, оскільки лікар не наділений повноваженнями змінювати визначений законом порядок огляду (Інструкція № 1413/2785).
З відеозапису вбачається, що медсестра вже приготувала газоаналізатор і мундштук, свідчить про те, що процедура огляду фактично розпочалася.
Заклад був повністю готовий до проведення огляду. Водій ОСОБА_1 бачив приготування приладів, але замість виконання законної вимоги поліцейського, вирішив скористатися сумнівним коментарем лікаря, щоб припинити процедуру.
Суд апеляційної інстанції трактує це як умисне ухилення від огляду.
Направлення на огляд було видане саме в цей конкретний заклад. Факт підготовки медсестрою приладів (мундштук, газоаналізатор) підтверджує, що огляд був розпочатий.
Запитуючи про інший заклад при готовності поточного, водій ОСОБА_1 свідомо створював умови для затягування процедури, що є формою ухилення.
Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, будь-яких вагомих доказів та доводів на спростування правильності висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не надано.
Враховуючи наведене, проходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.
За таких обставин, підстав для скасування чи зміни постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя 

постановила:

Апеляційну скаргу адвоката Козирєва Ігоря Миколайовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову судді Любарського районного суду Житомирської області від 25 березня 2026 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.С. Рябенька