КРОПИВНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
 
№ провадження 33/4809/319/26 Головуючий у суді І-ї інстанції Москалик В. В. 
Справа № 398/5660/25  Доповідач в колегії апеляційного суду Широкоряд Р. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.06.2026 року      м. Кропивницький
Суддя Кропивницького апеляційного суду Широкоряд Р.В., вирішуючи питання прийняття до розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25.11.2025 року в адміністративній справі стосовно ОСОБА_1 , який визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП,
В С Т А Н О В И В:
Постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25.11.2025 року ОСОБА_1 визнаний винним в тому, що він 27.08.2025 о 11 год 28 хв. в м. Олександрії Олександрійського р-ну Кіровоградської області, на перехресті вул. Гетьмана Мазепи та вул. Знам`янська, Блок Пост, гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом VOLKSWAGEN Passat, державний номерний знак НОМЕР_1 , при цьому не мав права керування транспортними засобами відповідної категорії, відповідно постанови серії ЕНА № 3498490 від 17.11.2024 правопорушення вчинено повторно протягом року. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.1.а Правил дорожнього руху України, відповідальність за зазначене правопорушення передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП. 
Внаслідок визнання ОСОБА_1 винним за ч. 5 ст. 126 КУпАП, постановою районного суду від 25.11.2025 року застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2 400 (двох тисяч чотириста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років, без вилучення транспортного засобу.
10.06.2026 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, скасувати постанову районного суду, направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції або прийняти нове рішення з урахуванням доводів апеляційної скарги. До апеляційної скарги долучено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.
Поважність пропущення строку на апеляційне оскарження постанови суду апелянт мотивує наступним.
На момент винесення постанови та протягом тривалого часу після її винесення апелянт проходив військову службу у складі Збройних Сил України та виконував службові обов`язки в умовах воєнного стану, у зв`язку з чим був обмежений у можливості своєчасно реалізувати право на апеляційне оскарження. 
Крім того, копію постанови суду було направлено на адресу лише 12.12.2025 року, що підтверджується даними поштового відправлення АТ «Укрпошта», тобто через значний час після її винесення - 25.11.2025 року. 
Апелянт звертає увагу на те, що зазначені обставини об`єктивно вплинули на можливість своєчасного подання апеляційної скарги.
Перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги в частині підстав поновлення строку апеляційного оскарження, вважаю, що цей строк поновленню не підлягає у зв`язку з наступним.
Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. 
Згідно з положеннями КУпАП строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин. 
Свою правову позицію щодо тлумачення поняття поважності причин, які можуть бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження неодноразово висловив у своїх рішеннях Верховний Суд. 
Зокрема у Постанові Першої судової палати ККС ВС від 30.10.2018 року (справа № 299/2987/15-к провадження № 51-4594 км18) зазначено наступне : «Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, оскільки в кожній справі національні суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності) (п. 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року; п. 47 рішення у справі «Устименко проти України» від 29.10.2015 року). 
При цьому Суд визначив, що під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали можливість своєчасного звернення до суду у вищезазначений законом строк. Суд не може зобов`язати сторону скористатися своїм правом, але сторона, яка добровільно відмовилася від використання свого права, маючі всі можливості ним скористатися, має миритися з процесуальними наслідками свого рішення».
Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що причини пропуску строку апеляційного оскарження не є поважними зважаючи на наступне,
Як убачається із матеріалів справи ОСОБА_1 був завчасно та належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується телефонограмою від 24.10.2025 року (а.с.15).
При цьому, судова повістка про виклик в судове засідання призначене на 23.10.2025 року, яка була направлена ОСОБА_1 на зазначену останнім у протоколі адресу місця проживання, повернулась на адресу суду без вручення.
Крім того, платіжними квитанціями № 860 та № 861 від 19.12.2025 року підтверджується, що ОСОБА_1 добровільно виконав постанову суду, сплативши штраф у розмірі 40 800 грн та судовий збір у сумі 605,60 грн (а. с. 19–20). Зазначені обставини свідчать про його обізнаність із прийнятою постановою та її змістом і спростовують доводи щодо відсутності можливості своєчасно ознайомитися з результатами розгляду справи та реалізувати право на апеляційне оскарження як особисто, так і через представника.
При цьому, посилання апелянта, як на підставу поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження на те, що сторона захисту не була присутня при розгляді справи є непереконливими, адже діючим КУпАП початок строку апеляційного оскарження постанови судді обраховується з дня винесення постанови.
Апеляційним судом встановлено, що постанова суду першої інстанції стосовно ОСОБА_1 винесена 25.11.2025 року.
У даному випадку, кінцевим строком на апеляційне оскарження постанови суду є 05.12.2025 року .
Разом з тим, апелянтом не надано до суду будь-яких доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для апеляційного оскарження даного судового рішення як особисто, так і внаслідок залучення представника впродовж з 05.12.2025 року.
Відповідно до п. 41 рішення Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Оскільки, вказані апелянтом причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25.11.2025 року не можна визнати поважними, а інших об`єктивних причин, які б перешкоджали апелянту реалізувати своє право на апеляційне оскарження постанови судді у визначений законом строк апелянтом не наведено, апеляційний суд вважає за необхідне відмовити у поновленні пропущеного строку.
Враховуючи, що з апеляційною скаргою на постанову судді від 25.11.2025 року ОСОБА_1 звернувся лише 10.06.2026 року, тобто з пропуском встановленого законом десятиденного строку на її оскарження, апеляційний суд, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, у зв`язку з відмовою у поновленні цього строку, приходить до висновку про повернення апеляційної скарги особі, яка її подала.
Керуючись ст. 294 КУпАП, -
П О С Т А Н О В И В:

Відмовити ОСОБА_1 в поновленні строку на оскарження постанови Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25.11.2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.126 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2 400 (двох тисяч чотириста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років, без вилучення транспортного засобу. 
Апеляційну скаргу з доданими до неї матеріалами повернути апелянту. 
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького
апеляційного суду    Р.В. Широкоряд