Справа №461/4032/26
Провадження №3/461/1633/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 червня 2026 року, суддя Галицького районного суду м. Львова Мироненко Л.Д., при секретарі судового засідання Божик М.І., за участю прокурора Павленка Р.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч.1ст. 172-6 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , обіймаючи посаду головного спеціаліста відділу дошкільної освіти, загальної та позашкільної освіти Департаменту освіти і науки Львівської обласної державної адміністрації, відповідно до пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» була суб`єктом декларування та суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією.
На підставі наказу Департаменту освіти і науки Львівської обласної державної адміністрації від 05.09.2025 № 02-02-03/54 ОСОБА_1 звільнено із займаної посади 09.09.2025. У зв`язку із припиненням діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави, вона була зобов`язана подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, не пізніше 09.10.2025.
Однак зазначену декларацію ОСОБА_1 подала до Єдиного державного реєстру декларацій лише 18.03.2026 о 13:15, тобто з порушенням встановленого законом строку, без поважних причин, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Поважні причини щодо несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування відсутні.
ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнала повністю.
Прокурор в судовому засіданні протокол про адміністративне правопорушення підтримав. Просив накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст. 172-6 КУпАП.
Заслухавши думку особи відносно якої складено протоколи та прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції Українита законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Відповідно до ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в» - «г» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі декларація), за минулий рік за формою, що Національного визначається Національним агентством. офіційному веб-сайті
Згідно наказу Департаменту освіти і науки Львівської обласної державної адміністрації від 05.09.2025 № 02-02-03/54 ОСОБА_1 звільнено із займаної посади 09.09.2025..
Таким чином, ОСОБА_1 зобов`язана була подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період неохоплений раніше поданими деклараціями до 09.10.2025 року.
Однак, як вбачається з даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_2 подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період неохоплений раніше поданими деклараціями, лише 18.03.2026 о 13:15 год., тобто несвоєчасно.
Поважні причини щодо несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування відсутні.
За змістом ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відео записуючих записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
При оцінці доказів суд керується принципом «поза розумним сумнівом», згідно якого доведення вини має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Факт вказаних порушень чинного законодавства доводиться наступними дослідженими в ході розгляду справи доказами:
-протоколом про адміністративне правопорушення №447 від 02.06.2026 року;
-письмовими поясненнями ОСОБА_1 ;
-скріншотами з офіційного сайту НАЗК;
-копією наказу № 02-02-03/54 від 05.09.2025 «Про звільнення ОСОБА_1 ».
Вищенаведені докази доводять факт вчинення правопорушення та узгоджуються з поясненнями ОСОБА_1 в судовому засіданні, доводять обов`язок в особи подати декларацію та факт несвоєчасної її подачі.
Частиною першою статті 172-6 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Аналізуючи докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушеннядоведена повністю.
Вирішуючи питання притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суд враховує обставини вчинення адміністративного правопорушення, особу правопорушниці, яка раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась, визнання нею своєї вини. Також, суд враховує відсутність тяжких наслідків від вчинених правопорушень.
Беручи до уваги те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч.1 ст. 172-6 КУпАП.
Крім того,ст.40-1КУпАПпередбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. Згідно п. 5 ч. 2ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення на правопорушника підлягає стягненню 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, а тому з ОСОБА_1 на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 665,60 гривень.
Керуючись ст.ст.36,172-6,247, ст.283, ст.284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на неї стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України 665,60 гривень судового збору.
Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м.Львова.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова у справі про адміністративне правопорушення пред`являється до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя          Мироненко Л.Д.