РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 495/6943/25
Номер провадження 2/495/2145/2026
14 травня 2026 року	м. Білгород-Дністровський	

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі: 
головуючої судді Шевчук Ю.В., 
при секретарі судового засідання Зінченко С.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білгород-Дністровський цивільну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої субсидії,
ВСТАНОВИВ:
09.09.2025 позивач, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої субсидії, у якому просить суд з урахуванням заяв про зменшення позовних вимог стягнути з відповідача на свою користь надміру виплачену субсидію у розмірі 4723,04 грн..
Стислий виклад позиції позивача з урахуванням зменшених позовних вимог
ОСОБА_1 призначена субсидія згідно Постанови КМУ від 21.10.1995 № 848 «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива» (зі змінами) у розмірі 317 грн. 33 коп. з 01.01.2022.
В ході перевірки електронної справи та документів, з`ясовано, що ОСОБА_1 здійснювала банківські операції у період з 22.08.2022 по 22.11.2022. Зазначені операції впливають на право заявниці отримувати житлову субсидію, а саме: вона не мала права на отримання житлової субсидії протягом 12 місяців після здійснення операції, що свідчить про неправомірно призначену субсидію з 01.01.2023.
Згідно з довідкою відділу опрацювання документації № 1 від 23.05.2024 №8636/05-16 встановлено, що надміру виплачена сума субсидії у розмірі 8850 грн. 18 коп. утворилась за період з 01.01.2023 по 30.09.2023 у зв`язку з здійсненням покупки на суму більше 50 тис. грн.
ОСОБА_1 надіслано лист-повідомлення від 24.05.2024 № 1500-0504 8/78810 щодо добровільного повернення надміру отриманої суми субсидії на р/р ПФУ. На підставі особистої заяви відповідача призначено житлову субсидію та розпочато утримання в розмірі 20 % від призначеної суми. 
На підставі викладеного позов просить задовольнити.

Стислий виклад позиції відповідача
Від відповідача надійшов відзив, у якому вона зазначає, що підставою позову є так зване порушення умов отримання субсидії, а саме - купівля валюти на суму, що перевищує 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень, що на думку ГУ ПФУ в Одеській області є порушенням підпункту 4 пункту 14 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 № 848 «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива».
Позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки ГУ ПФУ в Одеській області не доведено факту вчинення порушення та матеріали справи не містять конкретних доказів, які підтверджували б позовні вимоги. Навпаки, представник позивача посилається на підпункт 4 пункту 14 вище наведеної Постанови, який фактично містить таку редакцію: «4) будь-хто із складу домогосподарства або член сім`ї особи із складу домогосподарства протягом 12 місяців перед місяцем звернення за призначенням житлової субсидії, призначенням житлової субсидії без звернення здійснив на суму, яка на дату проведення операції перевищує 100 тис. гривень.».
Відповідач зазначає, що підтверджує проведення операцій, проте вони були вчинені виключно з метою обміну одного виду іноземної валюти на інший на ту саму суму, і мали транзитний, а не накопичувальний або витратний характер.
Надає суду докази у вигляді, довідки № 1 від 13.05.2024, де станом на 22.08.2022 в неї на рахунках було 663,12 євро (шістсот шістдесят три євро 12 євроцентів) та 668,44 доларів США (шістсот шістдесят вісім доларів США 44 центи), які в цілому у перерахунку на гривні складають = 48 809,66 (сорок вісім тисяч вісімсот дев`ять гривень 66 коп).
22.11.2022 відповідач здійснила обмін 663,12 євро (шістсот шістдесят три євро 12 євроцентів) та в той же день вони зараховуються у валюті долар США, що підтверджується копією квитанції № 67067311 від 22.11.2022 та копією довідки № 2 від 13.05.2024, де депозитний рахунок у валюті євро складає 0,00 (нуль), а депозитний рахунок у валюті долар США станом на 22.11.2022 складає 1335,47 доларів США (одна тисяча триста тридцять п`ять доларів США 47 центів), що за курсом НБУ складає 48 836,27 гривень (сорок вісім тисяч вісімсот тридцять шість гривень 27 копійок).
Оскільки кошти були одразу відчужені (продані/обміняні) в рамках транзитної операції, фактичне матеріальне становище ОСОБА_1 не покращилося, і умова Постанови щодо «дорогоцінної купівлі» не була порушена.
Надані відповідачем докази (довідки та квитанція), на думку останньої, спростовують факт, що операція була кінцевою купівлею, і підтверджують її обмінний (транзитний) характер.
Вважає, що ГУ ПФУ в Одеській області не доведено факту здійснення відповідачем «купівлі», яка б впливала на її право на отримання житлової субсидії у розумінні п. 14 Постанови.
Формальне перевищення суми купівлі/продажу валюти є наслідком транзитної обмінної операції, що не свідчить про приховане покращення майнового стану відповідача.
На підставі викладеного у задоволенні позову просила відмовити.
Процесуальні дії у суді
Ухвалою судді від 11.09.2025 позовна заява була залишена без руху та надано позивачу строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків протягом 10 днів.
Ухвалою судді від 30.09.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої субсидії.
17.11.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву, зміст якого викладено в описовій частині рішення.
08.05.2026 від представника позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог.
11.05.2026 від представника позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог.
У судове засідання представник ГУ ПФУ в Одеській області не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності.
У судове засідання відповідач не з`явилася, надійшла заява, якою відповідач просила справу розглянути за її відсутності, заперечувала щодо задоволення позову, просила врахувати інформацію наведену у відзиві.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Фактичні обставини справи, встановлені судом
Судом встановлено, що 15.01.2024 ОСОБА_1 звернулася до Пенсійного фонду України із заявою про призначення та надання житлової субсидії.
Відповідно до службової записки від 14.05.2024 № 6093/02-16 згідно даних верифікації від 02.11.2023 та 08.04.2024 від Міністерства внутрішніх справ отримано невідповідність по справі ОСОБА_1 (ІНН - НОМЕР_1 ) щодо здійснення нею протягом 12 місяців перед місяцем звернення за призначенням житлової субсидії, а саме з 22.08.2022 по 22.11.2022, операції з купівлі готівкою іноземної валюти, а також банківських металів, на загальну суму, що перевищує 50 тис. грн., у акціонерному банку Південний, відділення № 15-34. В ході перевірки електронної справи та документів, долучених до службової записки, з`ясовано, що ОСОБА_1 здійснювала банківські операції у період з 22.08.2022 по 22.11.2022. Зазначені операції впливають на право заявниці отримувати житлову субсидію, а саме: вона не мала права на отримання житлової субсидії протягом 12 місяців після здійснення операції, що свідчить про неправомірно призначену субсидію з 01.01.2023 по 31.10.2023.
Згідно з протоколом розрахунку надміру виплаченої суми житлової субсидії від 23.05.2024 № 8636/05-16 по ЕОС № 1195809170 отримувача ОСОБА_1 встановлено, що загальна сума надмірно виплаченої житлової субсидії утворилася за період з 01.01.2023 по 30.09.2023 в розмірі 8 896,16 грн. у зв`язку з операцією купівлі готівкою іноземної валюти, а також банківських металів на загальну суму, що перевищує 50 тис. грн.
Відповідно до Рішення про утриманні надміру виплачених сум житлової субсидії від 24.05.2024 № 142 встановлено, що розглянувши електронну особову справу № 1195809170 ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 і одержувала житлову субсидію в розмірі 317 грн. 13 коп. на місяць, встановлено, що сума надміру виплаченої житлової субсидії 8850 грн. 18 коп. згідно з довідкою відділу опрацювання документації № 1 (від 23.05.2024 № 8636/05-16) утворилася за період з 01.01.2023 по 30.09.2023.
ОСОБА_1 надіслано лист-повідомлення від 24.05.2024 щодо добровільного повернення надміру отриманої суми субсидії на р/р ПФУ.

Нормативно-правове обґрунтування, релевантна судова практика та висновки суду
Умови призначення та порядок надання громадянам житлових субсидій, визначений положенням «Про порядок надання житлових субсидій», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива» від 21 жовтня 1995 року № 848 (далі Положення).
Пунктом 1 Положення № 848 обумовлено, що це Положення визначає умови призначення та порядок надання громадянам таких житлових субсидій, крім іншого, житлової субсидії на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива один раз на рік.
Згідно пункту 3 Положення № 848 житлова субсидія є безповоротною адресною державною соціальною допомогою вразливим споживачам житлово-комунальних послуг - мешканцям домогосподарств, що проживають в житлових приміщеннях (будинках) і не можуть самотужки платити за житлово-комунальні послуги, оплачувати витрати на управління багатоквартирним будинком, витрати на комунальні послуги, витрати на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива в такому будинку. Суми призначеної, але не виплаченої у зв`язку із смертю одержувача житлової субсидії виплачуються одному із членів домогосподарства, з урахуванням яких призначалася субсидія, за письмовим зверненням такої особи, поданим протягом трьох місяців після смерті одержувача.
Відповідно до пункту 4 Положення № 848 право на отримання житлової субсидії мають громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України (далі - громадяни), що проживають у житлових приміщеннях (будинках).
Згідно пункту 5 Положення № 848 житлові субсидії призначаються за наявності різниці між розміром плати за житлово-комунальні послуги та/або скраплений газ, тверде та рідке пічне побутове паливо, за абонентське обслуговування для споживачів комунальних послуг, що надаються за індивідуальними договорами про надання комунальних послуг або за індивідуальними договорами з обслуговуванням внутрішньо будинкових систем про надання комунальних послуг, внеску/платежу об`єднанню на оплату витрат на управління багатоквартирним будинком у межах соціальної норми житла, соціальних нормативів житлово-комунальних послуг, скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, витрат на управління багатоквартирним будинком (далі - соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування) і розміром обов`язкового відсотка платежу, установленого відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 липня 1998 року № 1156 "Про новий розмір витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива у разі надання житлової субсидії".
Житлові субсидії на придбання твердого та рідкого пічного побутового палива призначаються у разі, коли домогосподарство не отримує комунальну послугу з постачання теплової енергії для централізованого опалення (теплопостачання) та не використовує природний газ або електричну енергію для індивідуального опалення (пункт 6 Положення № 848).
Пунктом 9 Положення № 848 визначено, що контроль за правильністю призначення і виплати житлових субсидій здійснює Нацсоцслужба та її територіальні органи.
Відповідно до підпункту 4 пункту 14 Положення № 848 (в редакції чинній на момент здійснення операцій) житлова субсидія не призначається (у тому числі на наступний період), якщо:
будь-хто із складу домогосподарства або член сім`ї особи із складу домогосподарства протягом 12 місяців перед місяцем звернення за призначенням житлової субсидії, призначенням житлової субсидії без звернення здійснив на суму, яка на дату проведення операції, перевищує 50 тис. гривень;
купівлю земельної ділянки, квартири (будинку) (крім житла, отриманого або придбаного за рахунок державного чи місцевого бюджету), іншого нерухомого майна, транспортного засобу (механізму), цінних паперів та інших фінансових інструментів, віртуальних активів (у значенні, наведеному в Законі України Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення), будівельних матеріалів, інших товарів довгострокового вжитку або оплатив (одноразово) будь-які роботи або послуги (крім медичних, освітніх та житлово-комунальних послуг згідно із соціальною нормою житла (в тому числі понаднормової площі житла у випадку, зазначеному в пункті 10 цього Положення) та соціальними нормативами житлово-комунального обслуговування);
платіж (платежі), що випливає з правочинів, за якими передбачено набуття майнових прав на нерухоме майно та/або транспортні засоби (механізми) (крім об`єктів спадщини та дарування);
внески до статутного (складеного) капіталу товариства, підприємства, організації;
благодійну діяльність (виключно у вигляді сплати коштів);
надання поворотної/безповоротної фінансової допомоги, позики.
В силу пункту 24 Положення № 848 житлова субсидія розраховується на всіх членів домогосподарства. До складу домогосподарства включаються всі особи, що зареєстровані в житловому приміщенні (будинку) (для орендарів, внутрішньо переміщених осіб - особи, які фактично проживають). На таких осіб розраховуються соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування і їх доходи враховуються під час призначення житлової субсидії.
Приписами пункту 56 Положення №848 визначено, що уповноважені органи мають право робити запити та безоплатно отримувати у строк до 10 календарних днів від інших підприємств, установ і організацій інформацію, необхідну для призначення житлових субсидій та проведення перевірок достовірності даних, отриманих від осіб, які звертаються за їх призначенням.
Згідно абз.3, 4 пункту 119 Положення № 848 за рішенням уповноваженого органу надання раніше призначеної житлової субсидії припиняється, у тому числі за поданням управителів, об`єднань, виконавців комунальних послуг у разі, коли: у заяві та/або декларації громадянин зазначив недостовірні дані, що вплинуло на встановлення права на житлову субсидію або визначення її розміру на суму, яка перевищує 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на день призначення житлової субсидії; громадянин не повідомив уповноваженому органу про обставини, зазначені у пункті 90 цього Положення, протягом 30 календарних днів з дня їх виникнення.
Відповідно до положень статті 7 Закону України «Про верифікацію та моніторинг державних виплат» органи, які здійснюють державні виплати, мають право проводити додаткові перевірки інформації, наданої реципієнтами під час звернення за державними виплатами та опрацювання рекомендацій, наданих органом, що здійснює верифікацію та моніторинг державних виплат, а також приймати рішення щодо припинення або продовження державних виплат реципієнтам за результатами опрацювання рекомендацій, наданих органом, що здійснює верифікацію та моніторинг державних виплат.
Уповноважені органи мають право робити запити та безоплатно отримувати у строк до 10 календарних днів від інших підприємств, установ і організацій інформацію, необхідну для призначення житлових субсидій та проведення перевірок достовірності даних, отриманих від осіб, які звертаються за їх призначенням (пункт 56 Положення).
Уповноваженим органом протягом 10 календарних днів з дня подання зазначених документів та отримання інформації відповідно до пункту 50 цього Положення приймається рішення про: призначення житлової субсидії; не призначення житлової субсидії (у разі, коли за результатами розрахунку житлової субсидії її розмір має нульове або від`ємне значення); відмову в призначенні житлової субсидії (пункт 60 Положення).
У випадках, зазначених в абзацах четвертому - дев`ятому пункту 119 цього Положення, на вимогу уповноваженого органу, який призначив житлову субсидію, сума надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії повертається громадянином. У разі призначення житлової субсидії громадянину на наступний період уповноважений орган може утримувати суму надміру виплаченої житлової субсидії під час виплати щомісячних сум субсидій шляхом їх зменшення не більш як 20 відсотків (пункт 125 Положення).
У разі відмови громадянина добровільно повернути суму надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії питання про її примусове стягнення вирішується у судовому порядку (пункт 127 Положення).
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2022 року № 1041 «Деякі питання надання житлових субсидій та пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу Пенсійним фондом України», починаючи з 1 грудня 2022 року призначення житлових субсидій здійснюється органами Пенсійного фонду України.
За змістом частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого)без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно),зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Стаття 1215 ЦК України встановлює випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню.
Так, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача (частина перша статті 1215 ЦК України).
Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.
Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 лютого 2019 року при розгляді справи N 545/163/17 та постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі N 6-91цс14.
Водночас, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі N 753/15556/15-ц та постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі N 607/4570/17-цзазначено, що: «правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум».
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи. У справі «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу "належного урядування", який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовнішний спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії» від 05 січня 2000 року, «Онер`їлдіз проти Туреччини» від 18 червня 2002 року, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» від 08 квітня 2008 року, «Москаль проти Польщі» від 15 вересня 2009 року).
Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (рішення у справах «Лелас проти Хорватії» від 20 травня 2010 року і "Тошкуце та інші проти Румунії" від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (рішення у справах "Онер`їлдіз проти Туреччини" від 18 червня 2002 року та «Беєлер проти Італії» від 05 січня 2000 року). Суд вказав, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків.
Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона (див. пункт 21постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі N 129/1033/13-ц (провадження N 14-400цс19)).
Матеріали справи не містять відомостей, а позивачем усупереч наведеним вище вимогами закону не надано належних та допустимих доказів, що є його процесуальним обов`язком на підтвердження того, що відповідачка або будь-хто із складу домогосподарства або член сім`ї відповідачки із складу домогосподарства протягом 12 місяців перед місяцем звернення за призначенням житлової субсидії, призначенням житлової субсидії без звернення здійснив операції з купівлі безготівкової та/або готівкової іноземної валюти (крім валюти, отриманої від благодійних організацій або придбаної для оплати медичних та/або освітніх послуг), а також банківських металів на загальну суму, що перевищує 50 тисяч грн.
Щодо довідок, наданих самою відповідачкою, слідує, що станом на 22.08.2022 на одному її депозитному рахунку доступна була для використання сума 663,12 євро (за курсом НБУ 24 365,75 грн.), на іншому - 668,44 доларів США (за курсом НБУ 24 443,91 грн.). 
22.11.2025 була проведена валютно-обмінна операція, а саме: 663,14 євро були переведені у гривню, що становило 26 525,60 грн., та станом на 22.11.2025 на одному депозитному рахунку відповідача доступна була для використання сума 0,00 євро (за курсом НБУ 0,00 грн.), на іншому - 1 335,47 доларів США (за курсом НБУ 48 836,27 грн.).
В усіх випадках загальна сума не перевищувала 50 тис. грн., та в загальному доводять твердження відповідача, що вказані операції були проведенні в межах однієї суми та мали обмінний (транзитний) характер.
Вказаний аргумент не спростований позивачем, жодного доказу позивачем щодо наявності у відповідачки на депозитному рахунку коштів у загальній сумі, що перевищує 50 тис. гривень, не надано.
В постанові від 08 квітня 2025 року у справі № 753/14677/23 Верховний Суд зазначив, що за загальним правилом доказування тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову покладається на позивача, за таких умов доведення не може бути належним чином реалізоване шляхом спростування позивачем обґрунтованості заперечень відповідача. Пріоритет у доказуванні надається не тому, хто надав більшу кількість доказів, а в першу чергу їх достовірності, допустимості та достатності для реалізації стандарту більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим ніж протилежний.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для стягнення відповідача виплаченої суми житлової субсидії у сумі 8 307,32 грн., і вважає позов та таким, що не підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат
В позовній заяві міститься вимога позивача про стягнення з відповідачки понесених позивачем судових витрат, які складаються з судового збору у розмірі 2 422,40 гри.
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат.
Згідно частин першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовляється, понесені позивачем судові витрати не підлягають відшкодуванню.
Керуючись ст. 6-13, 81, 133, 141, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 279, 354 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
У задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої субсидії - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.
Повний текст судового рішення складено 25.05.2026.

Суддя          Юлія ШЕВЧУК