Справа № 206/4431/26 
Провадження № 2-о/206/178/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.06.2026 Самарський районний суд міста Дніпра у складі:
головуючого судді Поштаренко О.В.,
присяжних: Дорошевського А.В., Александрова О.М.,
за участю секретаря с/з Содоль М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро в режимі відеоконференції цивільну справу за заявою Комунального некомерційного товариства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради" про примусову госпіталізацію ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , до психіатричного закладу для надання психіатричної допомоги,
за участю:
прокурора Геник Л.С.,
представника заявника лікаря-психіатра ОСОБА_2 ,
захисника-адвоката Начиняного В.С.,
особи стосовно якої розглядається заява ОСОБА_1 .
Керуючись ст. ст. 2, 5, 10, 212, 259, 263-265, 268, 339-342 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
ВСТАНОВИВ:
Заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до психіатричного закладу для надання психіатричної допомоги.
В обґрунтування заяви зазначено, що 29.06.2026 о 00 год. 30 хв. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 був госпіталізований до КНП «ДБКЛПД» ДОР», у зв`язку з погіршенням психічного стану. ОСОБА_1 неодноразово проходив лікування у КНП «ДБКЛПД» ДОР. Вперше стан змінився після ДТП у 2015 році, після якого зазначає появу періодичних втрат свідомості. Згідно електронній системі лікарні, відомо, що з 07.01.2026 року по 20.01.2026 рік проходив стаціонарне лікування у наркологічному відділенні. У подальшому проходив стаціонарне лікування та ВЛК у 15 центрі з 21.01.2026 року по 20.02.2026 рік. Не заперечує вживання алкоголю, «габану» у великому дозуванні. Поточне погіршення психічного стану напередодні госпіталізації, без видимої причини напав на ротного в частині. Був відправлений на задувку (0 проміле), після чого направлений до шпиталю ВЧ НОМЕР_1 . Згідно направленню ВЧ НОМЕР_1 . При теперішньому свідомість не порушена. Доступний мовному формальному контакту, оскільки залучається до розмови з роздратуванням, на більшість запитань до себе не відповідає, лається, використовує ненормативну лексику. Орієнтований всебічно вірно. Зоровий контакт підтримує формально, погляд ворожий, підозрілий. Свою поведінку не пояснює. Напружений, ворожий, роздратований. У бесіді з лікарем фамільярний, агресивно намагається зачинити двері, щоб залишитись з лікарем наодинці, чинить супротив медичному персоналу, замахується, місця не утримується. Настрій мінливий. Емоційно нестійкий, афективно заряджений. Поведінкою виявляє психопродуктивну симптоматику, відвертається, кричить, на зауваження не реагує. Мислення непослідовне. Увага з труднощами концентрації. Суїцидальний тенденцій на момент огляду не виявляв. Критика до свого стану порушена. В клінічній картині у хворого спостерігається галюцинаторна симптоматика, афективна зарядженість, нестійкість емоційних проявів під впливом агресивним до оточуючих. У зв`язку з чим пацієнт може представляти небезпеку для себе та оточуючих.
У судовому засіданні представник заявника лікар - психіатр ОСОБА_2 просила задовольнити у задоволенні заяві, оскільки під час доставлення ОСОБА_1 до психіатричного стаціонару останній конфліктував із медичним персоналом. На той час, з огляду на його психічний стан, він потребував госпіталізації.
Прокурор в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні заяви.
Особа, стосовно якої вирішується питання про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що загрози для себе чи оточуючих не становить, бажає повернутися до лікування у невропатолога та вважає відсутніми підстави для його примусової госпіталізації.
Захисник-адвокат Начиняний В.С. просив відмовити в задоволенні заяви про примусову госпіталізацію ОСОБА_1 .
Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника лікаря - психіатра, особи, стовно якої вирішується питання про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , думку прокурора, захисника, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню за наступних підстав.
В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р.№ 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.
У судовому засіданні було встановлено, що 29.06.2026 о 00 год. 30 хв. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 був госпіталізований до КНП «ДБКЛПД» ДОР», у зв`язку з погіршенням психічного стану. ОСОБА_1 неодноразово проходив лікування у КНП «ДБКЛПД» ДОР. Вперше стан змінився після ДТП у 2015 році. Не заперечує вживання алкоголю, «габану» у великому дозуванні. Поточне погіршення психічного стану напередодні госпіталізації.
Відповідно до положень принципу 15 «Принципи госпіталізації» додатку до резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 18 лютого 1992 року №46/119 «Захист осіб із психічними захворюваннями та поліпшення психіатричної допомоги» передбачено, що «…Коли особа потребує лікування в психіатричному закладі, необхідно докладати всіх зусиль, щоб уникнути примусової госпіталізації…».
Це є неприпустимим порушенням прав та свобод особи, оскільки метою примусового лікування є надання своєчасної допомоги за наявності виключних підстав (наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку, нездатність самостійно задовольняти основні свої потреби, можливість завдання значної шкоди своєму здоров`ю у зв`язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги),наявність психічного захворювання як такого за відсутності відповідних підстав та їх доказів не може виправдовувати обмеження свободи особи.
Згідно з частиною першою статті 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність.
Конституційний Суд України виходить із того, що серед фундаментальних цінностей дієвої конституційної демократії є свобода, наявність якої у особи є однією з передумов її розвитку та соціалізації. Право на свободу є невід`ємним та невідчужуваним конституційним правом людини і передбачає можливість вибору своєї поведінки з метою вільного та всебічного розвитку, самостійно діяти відповідно до власних рішень і задумів, визначати пріоритети, робити все, що не заборонено законом, безперешкодно і на власний розсуд пересуватися по території держави, обирати місце проживання тощо. Право на свободу означає, що особа є вільною у своїй діяльності від зовнішнього втручання, за винятком обмежень, які встановлюються Конституцією та законами України.
Стаття 25Закону України"Пропсихіатричну допомогу" передбачає, що особи, яким надається психіатрична допомога, мають права і свободи громадян, передбачені Конституцією України (254к/96-ВР) та законами України. Обмеження їх прав і свобод допускається лише у випадках, передбачених Конституцією України, відповідно до законів України.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заявником не доведено наявності виключних підстав, передбачених статтею 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», які б виправдовували застосування до ОСОБА_1 примусової госпіталізації. Сам факт наявності психічного розладу та попередньої агресивної поведінки без підтвердження існування на час судового розгляду безпосередньої небезпеки для себе чи оточуючих або неспроможності самостійно задовольняти основні життєві потреби не є достатньою підставою для обмеження його права на свободу шляхом примусової госпіталізації.
У зв`язку з наведеним, у задоволенні заяви Комунального підприємства «ДБКЛПД» ДОР про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку слід відмовити.
Керуючись ст. ст.2,5,10,212,259,263-265,268,339-342 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви Комунального некомерційного товариства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради про примусову госпіталізацію ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , до психіатричного закладу для надання психіатричної допомоги - відмовити.
Рішення підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя О.В. Поштаренко

Присяжні: А.В. Дорошевський

Александров О.М.