Справа № 583/1551/26
2/583/1009/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 червня 2026 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючого судді Савєльєвої А.І.,
з участю секретаря судового засідання Доценко Т.Г., 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в місті Охтирка цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК», представник позивача Мєшнік Костянтин Ігорович, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
в с т а н о в и в:
Акціонерне товариство «УНІВЕРСАЛ БАНК» через свого представника Мєшніка К.І. звернулося до суду із зазначеним позовом, згідно з яким просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 02.09.2019 у розмірі 8937,02 грн, а також понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 3328,00 грн.
Вимоги за позовом вмотивовані тим, що 02.09.2019 відповідач ОСОБА_1 звернувся до АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» з Анкетою-заявою до Договору про надання банківських послуг Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву, відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищевказаних документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 9000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 . ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим прострочення зобов`язання зі сплати щомісячного мінімального платежу за договором перевищило 90 днів. Відповідач на контакт із банком не виходив, жодних дій для погашення заборгованості не вчиняв, у результаті чого в нього виникла заборгованість у розмірі 8937,02 грн, що і стало підставою для звернення до суду.
Ухвалою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 13.04.2026 відкрито спрощене позовне провадження по справі без повідомлення учасників справи, відповідачеві відповідно до ч. 1 ст. 278 ЦПК України запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позов.
Представник позивача в позовній заяві просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, розгляд справи здійснювати без участі позивача та його представника.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся судом належним чином. Причини неявки в судове засідання відповідач не повідомив, відзив на позов не подав.
Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу (див. серед іншого «Гуржій проти України», заява № 326/3, 01 квітня 2008 року, «Олександр Шевченко проти України», № 8771/02, § 27, 26 квітня 2007 року). Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02 грудня 2010 року у справі «Шульга проти України» № 16652/04).
Верховний Суд у постанові від 01 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18 зазначив про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, повно та всебічно вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову з огляду на наступне.
Судом встановлено, що 02.09.2019 між АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» та ОСОБА_1 підписана Анкета-заява до Договору про надання банківських послуг, за умовами якої анкета-заява разом з Умовами і правилами обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписанням анкети-заяви від 02.09.2019 відповідач підтвердив, що він ознайомлений з вказаними документами та отримав їх примірники у мобільному додатку. Підпис здійснено шляхом застосування цифрового власноручного підпису (а.с. 15).
Відповідно до Анкети-заяви ОСОБА_1 просить відкрити поточний рахунок № НОМЕР_2 у гривні на його ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану в мобільному додатку. 
До анкети-заяви позивачем додано витяг з Умов і правил обслуговування в АТ«Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank/Universal Bank, затверджених рішенням Правління АТ «Універсал Банк» № 46 від 24 листопада 2021 року, а також додатки (Тарифи «Чорна Картка monobank», паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank, таблицю обчислення загальної вартості кредиту) із визначенням тарифів та основних умов кредитування. Зазначені додатки не містять підпису відповідача ОСОБА_1 (а.с. 16-27).
Згідно з довідкою про розмір встановленого кредитного ліміту від 26.02.2026 ОСОБА_1 встановлено кредитний ліміт, який неодноразово змінювався: 02.09.2019 – 10000,00 грн; 10.04.2021 – 9700,00 грн, 06.12.2021 – 9600,00 грн, 13.12.2025 – 9000,00 грн (а.с. 14).
Відповідач ОСОБА_1 користувався наданими кредитними коштами, здійснюючи перекази на інші картки, оплату в магазинах та зняття готівки з банкоматів, що підтверджується наданою АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» випискою про рух коштів по картці НОМЕР_1 від 26.02.2026 (а.с. 10-12).
Із зазначеної виписки (а.с. 10-12), пояснення до неї (а.с. 9) та розрахунку заборгованості за договором б/н від 02.09.2019 (а.с. 7-8) також вбачається, що за період з 02 вересня 2019 року по 26 грудня 2025 року періодично банком здійснювалося винесення простроченої заборгованості за тілом кредиту, яка частково погашалася ОСОБА_1 . 
Відповідно до наданого банком розрахунку заборгованості за договором № б/н від 02.09.2019 загальний залишок заборгованості ОСОБА_1 за наданим кредитом (тілом кредиту) станом на 26.02.2026 становить 8937,02 грн (а.с. 7-8).
Згідно зі статтею 526, частиною 1 статті 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
У статті 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частин 3, 12 статті 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. 
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Згідно зі статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:
електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;
електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;
аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Як вбачається із матеріалів справи, кредитний договір укладено в електронній формі та підписано позичальником анкету-заяву за допомогою аналога власноручного підпису, що узгоджується із положеннями Закону України «Про електронну комерцію».
Надані позивачем Умови і правила обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» з додатками, не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як складову частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання анкети-заяви.
За встановлених обставин суд дійшов висновку про відсутність підстав вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати відсотків та штрафів, що також узгоджується з постановою Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року по справі № 342/180/17.
Крім того, укладений між сторонами кредитний договір від 02.09.2019 у вигляді анкети-заяви, підписаної сторонами, не містить строку повернення кредиту.
За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови і правила обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк», за відсутності в анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків, а також за відсутності положень, що регламентують відповідальність за неналежне виконання кредитного договору, надані банком Умови і правила не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Разом з цим, жодних доказів того, що банк повідомляв відповідача про умови кредитування через додаток «monobank», позивачем суду не надано, та в ході судового розгляду справи не встановлено.
Встановивши, що анкета-заява не містить визначення домовленості сторін про сплату відсотків та умов щодо настання відповідальності за прострочення виконання зобов`язання, суд дійшов висновку про відсутність підстав для покладення на відповідача обов`язку по сплаті процентів за користування кредитними коштами, нарахованих процентів за порушення грошового зобов`язання та нарахованої пені, тому суми надходжень, які банком були розподілені на погашення зазначених складових заборгованостей мають бути зараховані на погашення саме тіла кредиту.
Конституційний Суд України у рішенні у справі за конституційним зверенням щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року № 543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема, у договорах про надання споживчого кредиту.
Це узгоджується з положеннями Резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 09 квітня 1985 року № 39/248 «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», в якій зазначено наступне: визнаючи, що споживачі нерідко перебувають у нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти та купівельної спроможності, принципи захисту інтересів споживачів мають, зокрема, за мету сприяти країнам у боротьбі зі шкідливою діловою практикою усіх підприємств на національному та міжнародному рівнях, яка негативно позначається на споживачах.
Виходячи з вищевикладеного, суд дійшв висновку, що підписана відповідачем анкета-заява від 02 вересня 2019 року не містить умов щодо розміру процентів, пені, комісій та строку повернення кредиту, а надані банком Умови та правила обслуговування не підписані позичальником, відсутні докази того, що саме ці умови були доведені до його відома і погоджені ним на момент укладення договору, тому зазначені Умови не є складовою частиною укладеного договору і не можуть бути підставою для нарахування відсотків та штрафних санкцій по кредиту.
При цьому процесуальним обов`язком суду є належним чином дослідити розрахунок заборгованості за кредитним договором, перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з випискою з особового рахунку позичальника, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково зазначити правові аргументи на його спростування і навести у рішенні свій розрахунок (див. постанови Верховного Суду від 03.05.2018 у справі № 404/251/17, від 05.12.2018 у справі № 346/5603/17, від 20.07.2022 року у справі № 343/557/15-ц, від 14.09.2022 у справі № 369/7147/15-ц).
Із наданого банком розрахунку за період з 02 вересня 2019 року по 26 грудня 2025 року вбачається за можливе встановити, який розмір нарахованих відповідачу відсотків за користування кредитними коштами, відсотків за порушення грошового зобов`язання та пені банк погашав за рахунок внесених позичальником коштів, які мали бути зараховані в тіло кредиту. 
Зокрема, банком безпідставно нараховано та списано відсотки на залишок поточної заборгованості за кредитом (9-ий та 10-ий стовпчики розрахунку заборгованості, підтверджується випискою про рух коштів по картці) у загальному розмірі 7019,06 грн: 01 листопада 2019 року – 1068,62 грн, 01 грудня 2019 року – 572,96 грн, 01 січня 2020 року – 680,76 грн, 01 лютого 2020 року – 726,33 грн, 01 березня 2020 року – 478,84 грн, 01 квітня 2020 року – 353,71 грн, 01 травня 2020 року – 341,21 грн, 01 червня 2020 року – 343,62 грн, 01 липня 2020 року – 324,60 грн, 01 серпня 2020 року – 343,96 грн, 01 вересня 2020 року – 330,13 грн, 01 жовтня 2020 року – 309,90 грн, 01 листопада 2020 року – 318,62 грн, 01 грудня 2020 року – 491,62 грн, 01 січня 2021 року – 334,18 грн.
Крім того, банком безпідставно нараховано та списано (з коштів, які мали бути зараховані в рахунок погашення тіла кредиту) пеню (11-ий стовпчик розрахунку заборгованості) в загальному розмірі 200,00 грн: 01 листопада 2019 року – 50,00 грн, 01 січня 2020 року – 50,00 грн, 01 лютого 2020 року – 100,00 грн. 
Також 01 грудня 2025 року нараховано пеню в розмірі 34,50 грн. Разом з тим, того ж дня, 01 грудня 2025 року о 15 год. 46 хв. відбулося повернення банком позичальнику помилково зарахованих коштів у розмірі 34,50 грн. Тому нарахована 01 грудня 2025 року пеня в розмірі 34,50 грн не була зарахована в тіло кредиту, банк самостійно скасував зазначене нарахування та не заявляє вимогу про його стягення.
Крім того, банком безпідставно нараховано відсотки за порушення грошового зобов`язання за процентною ставкою 37,2% річних (13-ий та 14-ий стовпчики розрахунку заборгованості), які у виписці про рух коштів по картці відображено як «Відповідальність за порушення грошового зобов`язання», у загальному розмірі 1224,74 грн: 01 листопада 2021 року – 304,42 грн, 01 грудня 2021 року – 303,90 грн, 01 січня 2022 року – 305,18 грн, 01 лютого 2022 року – 311,24 грн. Разом з тим, 12 грудня 2025 року о 18 год. 20 хв. банком на картковий рахунок відповідача проведена операція «MONOCOURTFINE» щодо зарахування коштів у розмірі 1224,74 грн, що є результатом самостійного скасування банком відповідальності за порушення грошового зобов`язання та повернення позичальнику грошових коштів, що були нараховані як відсотки за порушення грошового зобов`язання. Тому нараховані за період з 01 листопада 2021 року по 01 лютого 2022 року відсотки за порушення грошового зобов`язання в загальному розмірі 1224,74 грн не були зараховані в тіло кредиту, банк самостійно скасував зазначені нарахування та не заявляє вимогу про їх стягення.
При цьому суд зазначає, що виписка про рух коштів по рахунку на ім`я відповідача, яка є первинним документом бухгалтерсього обліку, узгоджується з даними розрахунку заборгованості за кредитним договором. В указаних документах співпадають дати транзакцій та суми використаних коштів кредитного ліміту, нарахованих і списаних відсотків та пені. У виписці про рух коштів, наданій позивачем, вказано всі дані, які ідентифікують ОСОБА_1 , також зазначено, що вона стосується руху коштів по картці № НОМЕР_3 , який у виписці наведено за міжнародним стандартом номера банківського рахунку IBAN – НОМЕР_2 . 
Вирішуючи питання щодо розміру заборгованості заборгованості, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує, що у разі встановлення, що позичальник здійснював платежі на виконання умов договору, які визнані недійсними, він має право на проведення відповідного перерахунку, або повернення зайво сплачених коштів. Такий правовий висновок наведений у постанові Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі № 61-1536св17.
Таким чином, ураховуючи, що позивач просить стягнути заборгованість за тілом кредиту у розмірі 8937,02 грн, яка є тілом кредиту, заявлений до стягнення розмір заборгованості підлягає зменшенню на 7219,06 грн безпідставно нарахованих банком (позивачем) та сплачених позичальником (відповідачем) відсотків за користування кредитом та пені.
Наведені висновки та розрахунки узгоджуються з висновками та розрахунками, викладеними в постанові Сумського апеляційного суду від 25 березня 2026 року у справі № 583/6153/25 (провадження № 22-ц/816/1755/26), постанові Сумського апеляційного суду від 16 квітня 2026 року у справі № 586/514/21 (провадження № 22-ц/816/1765/26) та в постанові Сумського апеляційного суду від 24 березня 2026 року у справі № 591/13148/24 (провадження № 22-ц/816/1795/26).
Виходячи з вищевикладеного, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором від 02.09.2019 у розмірі 1717,96 грн (8937,02 грн (заявлене позивачем до стягнення тіло кредиту, яке безпідставно збільшувалося за рахунок сплачених відповідачем відсотків та пені) – 7219,06 грн безпідставно нарахованих та сплачених відповідачем відсотків та пені).
Враховуючи наявність підстав для часткового задоволення позову (19,22%), з відповідача підлягають стягненню судові витрати, відповідно до положень Глави 8 ЦПК України.
Так, положеннями ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 
При подачі позовної заяви до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3328,00 грн, що підтверджується копією платіжного доручення № 51645712505 від 05 березня 2026 року (а.с. 6).
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд здійснює перерозподіл судових витрат та стягує із відповідача на користь позивача судові витрати пропорційно до задоволених вимог (19,22%).
Таким чином, на користь позивача підлягає стягненню з відповідача в рахунок відшкодування судових витрат 639,64 грн (3328,00 грн (судовий збір) х 0,1922).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд -
У Х В А Л И В :
Позов Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК», представник позивача Мєшнік Костянтин Ігорович, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 02 вересня 2019 року в розмірі 1717,96 грн (одна тисяча сімсот сімнадцять гривень 96 копійок).
В іншій частині позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» судові витрати в розмірі 639,64 грн (шістсот тридцять дев`ять гривень 64 копійки).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Позивач: Акціонерне товариство «УНІВЕРСАЛ БАНК», місцезнаходження: м. Київ, вул. Оленівська, 23, код ЄДРПОУ 21133352.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя         А.І.Савєльєва