Номер провадження: 22-ц/813/910/26 
Справа № 503/417/25
Головуючий у першій інстанції Сердюк Б.С.
Доповідач Карташов О. Ю.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2026 року          м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Карташова О.Ю.

суддів: Коновалової В.А., Лозко Ю.П.

за участю секретаря судового засідання - Рудуман А.О.

учасники справи:
позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»
відповідач ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду
апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Шелудько Оксана Олександрівна
на рішення Кодимського районного суду Одеської області від 18 серпня 2025 року
у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, та в загальному просив стягнути заборгованість у розмірі 280 652,58 грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 30.01.2024 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 6854510.
11.01.2024 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №11-01/2024, відповідно до умов якого ТОВ «МАНІФОЮ» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «МАНІФОЮ» права вимоги до боржників, зазначених у реєстрі боржників. В позовній заяві зазначено, що відповідно до Реєстру боржників № 6 від 21.08.2024 року до Договору факторингу №11-01/2024 від 11.01.2024 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 28916 грн. 00 коп., з яких: 10100,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 13766,00 грн сума заборгованості за процентами за користування позикою; 5050 грн. 00 коп. сума заборгованості за процентами на прострочену позику. Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед позивачем за договором позики № 6854510 від 30.01.2024 року у розмірі 28916 грн 00 коп.
27.02.2024 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту №1465690.
14.10.2024 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №14102024, відповідно до умов якого ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» права вимоги до боржників, зазначених у реєстрі боржників. В позовній заяві зазначено, що відповідно до Реєстру боржників додатку №1 до Договору факторингу №14102024 від 14.10.2024 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 180000 грн. 00 коп., з яких: 25000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 142500,00 грн. сума заборгованості за відсотками; 12500 грн. 00 коп. сума заборгованості за пенею. Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором № 1465690 від 27.02.2024 року у розмірі 180000 грн. 00 коп.
30.01.2024 року між ТОВ ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 79567675.
13.03.2024 року між ТОВ ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 2493185.
14.06.2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №14/06/21 відповідно до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» права вимоги до боржників, зазначених у реєстрі боржників. В позовній заяві зазначено, що відповідно до Реєстру боржників №27 від 19.07.2024 року до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 29736 грн. 58 коп., з яких: 4735,83 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 25000,75 грн. сума заборгованості за відсотками. А відповідно до Реєстру боржників №29 від 19.08.2024 року до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 14000 грн. 00 коп., з яких: 3500,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 10500,00 грн. сума заборгованості за відсотками. Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед позивачем за договором позики № 79567675 від 30.01.2024 року у розмірі 29736 грн. 58 коп. та за договором позики № 2493185 від 13.03.2024 року у розмірі 14000 грн. 00 коп.
10.03.2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №15801-03/2024.
03.04.2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №04643-04/2024.
20.08.2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №20082024, відповідно до умов якого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» права вимоги до боржників, зазначених у реєстрі боржників. В позовній заяві зазначено, що відповідно до Реєстру боржників від 20.08.2024 року до Договору факторингу №20082024 від 20.08.2024 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №15801-03/24 в сумі 16000,00 грн, з яких: 4000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 12000,00 грн сума заборгованості за відсотками та за кредитним договором №04643-04/2024 в сумі 12000,00 грн, з яких: 3000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 9000,00 грн сума заборгованості за відсотками. Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором № 15801-03/2024 у розмірі 16000 грн 00 коп. та за кредитним договором № 04643-04/2024 у розмірі 12000 грн 00 коп.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Кодимський районний суд Одеської області рішенням від 18 серпня 2025 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами задовольнив частково.
Стягнув з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором №1465690 про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний» від 27.02.2024 року в розмірі 180000,00 грн., за договором про надання фінансового кредиту №15801-03/2024 від 10.03.2024 року в розмірі 16000,00 грн., за договором про надання фінансового кредиту №04643-04/2024 від 03.04.2024 року в розмірі 12000,00 грн., що в загальному розмірі складає 208000 грн. 00 коп.
В задоволенні решти позовних вимог відмовив.
Стягнув з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» сплачений при зверненні до суду судовий збір пропорційно до задоволених вимог в розмірі 3119 грн. 88 коп.
Стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 , витрати на правову допомогу пропорційно до задоволених вимог в розмірі 3106 грн. 80 коп.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Шелудько Оксана Олександрівна, звернулась з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на те, що рішення суду, постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, та з неповним з`ясуванням обставин справи, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №15801-03/2024 від 10.03.2024 у розмірі 8800,00 грн, за кредитним договором №04643-04/2024 від 03.04.2024 у розмірі 6600, 00 грн.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апелянт зазначав, що в матеріалах справи відсутні первинні бухгалтерські документи на підтвердження здійснення нарахувань по кредитному договору №1465690 від 27.02.2024 року. Долучені позивачем до позовної заяви документи не підтверджують факту дійсного перерахування позивачем грошових коштів, згідно умов кредитного договору. Крім того надана довідка не містить інформації та доказів приналежності платіжної картки саме відповідачу, а не іншій особі. Згідно наданого розрахунку заборгованості неможливо встановити дійсний розмір заборгованості відповідача за кожним конкретним кредитним договором, періоди та відсоткову ставку, за які така заборгованість була нарахована. Позивачем не було підтверджено факт відступлення права вимоги за кредитним договором №1465690 від 27.02.2024.
Судом першої інстанції при стягненні заборгованості за кредитними договорами №15801-03/2024 від 10.03.2024 та №04643-04/2024 від 03.04.2024 не було враховано, що нараховані відсотки за користування кредитом було здійснено не лише за період дії договору, а і поза межами строку дії кредитних договорів, не враховуючи положення законодавства стосовно максимально допустимої відсоткової ставки у розмірі 1%.

Щодо відзиву на апеляційну скаргу

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.
В обґрунтування відзиву зазначає, що кредитні договори були підписані ОСОБА_1 із застосуванням електронного підпису.
Товариство зазначало, що інформацією про проведення успішних транзакцій зберігається безпосередньо у Кредитодавця, у зв`язку з чим товариство не володіє та не може володіти оригіналами первинних документів, в тому числі які підтверджують факт перерахування кредитних коштів на рахунок відповідача, оскільки такі документи є банківською таємницею. 
Не погоджуючись з доводами відповідача щодо розміру заборгованості, товариство зазначало, що відповідачем жодних заперечень з приводу незгоди з умовами та правилами надання кредиту під час укладення та підписання договору чи про зарахування та розподілення сплачених коштів ним висловлено не було. 
Крім того, позивач зазначав, що матеріалами справи підтверджено перехід прав та обов`язків за кредитним договором до позивача. 

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Учасники справи, в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, були повідомлені належним чином.
Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Сторони у справі належним чином повідомлені про розгляд справи, про що свідчить довідка про доставку судових повісток-повідомлень про судові засідання до Електронних кабінетів користувачів в ЄСІТС.
Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, час знаходження справи на розгляді апеляційного суду, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому її розгляді, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, відсутність клопотань про відкладення розгляду справи, думку учасників справи, які прийняли участь у судовому засіданні, про можливість розгляду справи за відсутності інших учасників, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників які не з`явились.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Щодо Договору № 1465690 про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний»:
27.02.2024 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено договір №1465690 про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний» з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором Т084, відповідно до якого позикодавець зобов`язався передати відповідачу позику в розмірі 25000,00 грн. на строк 360 днів, під розмір процентної ставки 2,50 %, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити відсотки за користування коштами і виконати свої зобов`язання згідно з договором у повному обсязі.
14.10.2024 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №14102024 відповідно до умов якого ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» права вимоги до боржників, зазначених у реєстрі боржників. Згідно Реєстру боржник до Договору факторингу №14102024 від 14.10.2024 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 1465690 від 27.02.2024 року в сумі 180000 грн. 00 коп., з яких: 25000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 142500,00 грн сума заборгованості за відсотками, 12500,00 грн сума заборгованості за пенею.
Щодо Договорів про надання фінансових кредитів №15801-03/2024 та №04643-04/2024:
10.03.2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту № 15801-03/2024 з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором W8535, відповідно до якого товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 4000,00 грн. на строк 120 днів, під розмір процентної ставки 2,50% в день у межах строку кредитування. За цим договором кошти надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 хх-хххх-8208. Кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» суми кредиту за реквізитами. Додаток № 1 до договору про надання фінансового кредиту № 15801-03/2024 містить графік платежів за вказаним договором, який також підписаний відповідачем з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором W8535.
03.04.2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту № 04643-04/2024 з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором W3839, відповідно до якого товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 3000,00 грн. на строк 120 днів, під розмір процентної ставки 2,50% в день у межах строку кредитування. За цим договором кошти надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки №4149-49хх-хххх-8208. Кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» суми кредиту за реквізитами. Додаток № 1 до договору про надання фінансового кредиту № 04643-04/2024 містить графік платежів за вказаним договором, який також підписаний відповідачем з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором W3839.
20.08.2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №20082024, відповідно до умов якого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги до боржників, зазначених у реєстрі боржників.
Відповідно до реєстру боржників за Договором факторингу №20082024 від 20.08.2024 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 15801-03/2024 в сумі 16000 грн. 00 коп., з яких: 4000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 12000,00 грн сума заборгованості за відсотками та за кредитним договором № 04643-04/2024 в сумі 12000 грн. 00 коп., з яких: 3000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 90000,00 грн сума заборгованості за відсотками.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.
Зі змісту статті 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).
Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.
Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить апеляційний суд

Згідно вимог апеляційної скарги рішення суду оскаржується в частині задоволених вимог позовної заяви щодо кредитних договорів №1465690 від 27.02.2024 року, №15801-03/2024 від 10.03.2024 року та №04643-04/2024 від 03.04.2024 року, в решті рішення не оскаржено та апеляційним судом не переглядається.

Щодо посилання апелянта на неналежність доказів щодо перерахування кредитних коштів стосовно договору №1465690 від 27.02.2024 року, колегія суддів виходить з наступного.
Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що обставини укладення 27.02.2024 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 договору про надання споживчого кредиту по продукту «Комфорт» № 1465690 сторонами у справі визнаються та не оскаржуються.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинне виконуватися належним чином у відповідності з умовами договору. При цьому відповідач, як сторона кредитного договору зобов`язаний повернути позивачу одержаний кредит та сплатити відсотки (ч. 1 ст. 1054 ЦК України).
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Положеннями ч. 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту, а відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
За приписами ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Положеннями ст. 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
За правилами ст. 549 ЦПК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
Частиною 1ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
В апеляційній скарзі відповідач посилається зокрема на те, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження факту отримання кредитних коштів та належних доказів заборгованості.
З вказаними доводами апеляційної скарги колегія суддів погодитись не може, оскільки це спростовується матеріалами справи.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позику в тому обсязі та у строк, встановлений договором.
Згідно ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок договору.
Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з простроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати відсотків, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.
За змістом ст. 635 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов`язань.
Відповідно до ст. 525 ЦК України не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом або договором.
Ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, як це передбачено ст. 530 ЦК України.
У постанові від 06 травня 2020 року у справі № 372/223/17 Верховний Суд зазначив, що факт отримання кредиту може бути доведено не лише заявою про видачу готівки, а й сукупністю інших доказів, зокрема: кредитним договором, меморіальними ордерами на видачу коштів, виписками про рух коштів по рахунку, заявами на переказ готівки тощо.
Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», згідно з якою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.
Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75.
Виписка з рахунку особи, яка відповідає зазначеним вимогам та надана відповідно до вимог закону, є документом, який може бути доказом і який суду необхідно оцінити відповідно до вимог цивільного процесуального закону при перевірці доводів про реальне виконання кредитного договору.
Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 06 травня 2020 року у справі № 372/223/17, на яку є посилання у касаційній скарзі, від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18, від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16-ц, від 26 травня 2021 року у справі № 204/2972/20, від 13 жовтня 2021 року у справі № 209/3046/20, від 01 червня 2022 року у справі № 175/35/16-ц.
Верховний Суд у постанові від 25 січня 2023 року у справі № 209/3103/21 (провадження № 61-9710св22) вказав, що відсутність у справі оригіналів первинних бухгалтерських документів, не є підставою для висновку про невиконання умов договору банком та, як наслідок, неотримання позичальником грошових коштів за кредитним договором.
Як встановлено судом, договір було підписано одноразовим ідентифікатором Т084. Пунктом 9.6. договору передбачено, що договір укладається шляхом направлення його тексту підписаного зі стороною товариства електронним підписом в особистий кабінет споживача для ознайомлення та підписання. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом споживача, що створений шляхом використання споживачем одноразового ідентифікатора, який формується автоматично на стороні товариства для кожного разу використання та направляється споживачу на номер мобільного телефону, повідомлений останнім товариству в ІКС товариства/зазначений в цьому договорі. Згідно п.9.8. договору, підписуючи цей договір, споживач підтвердив, що перед укладенням договору йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація: а) за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту) відповідно до ст.9 ЗУ «Про споживче кредитування»; б) вказана в ч.1,2, 4, 5 ст. 7 ЗУ “Про фінансові послуги та фінансові компанії” та розміщена на Веб-сайті; він ознайомлений з усіма умовами правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, ТОВ «СЛОН КРЕДИТ», що розміщені на Веб-сайті, повністю розуміє їх, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватись.
Згідно 2.1. Договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_2 .
Отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі 25000,00 грн підтверджується листом ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА», що надає послуги з переказу коштів без відкриття рахунку, з якого встановлено, що 27.02.2024 року було успішно перераховано кошти від ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» на платіжну картку № НОМЕР_2 . 
Із відповіді АТ «Універсал Банк» №БТ/Е-7509 від 11.07.2025 року встановлено, що на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) банком було емітовано платіжну картку № НОМЕР_4 . 
Апеляційний суд, звертає увагу, що Відповідачем не було спростовано, що вказана платіжна картка йому не належить. 
Отже, ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» свої зобов`язання за Договором виконало в повному обсязі. В свою чергу ОСОБА_1 свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 180000,00 грн..
У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Позивачем було долучено до матеріалів справи розрахунок заборгованості за кредитним договором №1465690 від 27.02.2024 року (т. 1, а.с. 181).
Відповідачем, наданий позивачем розрахунок заборгованості не спростований, власних розрахунків останнім не подано, тому даний розрахунок судом приймається, як достовірний. Також позичальником не надано альтернативного розрахунку боргу, який би свідчив, що кредитором не враховано окремі його платежі.

Таким чином, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, враховуючи вимоги частини другої статті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Також, спростовуються матеріалами справи доводи апеляційної скарги про не надання позивачем належних доказів переходу прав до ТОВ «ЄАПБ».
Так як вбачається з матеріалів справи, 14.10.2024 року між ТОВ «ФК «ЄАПБ» (Фактор) та ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» (Клієнт) укладено Договір факторингу № 14102024 (а.с. 46 - 48).
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Ст. 1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно Витягу з Реєстру боржників та Реєстру боржників до Договору факторингу № 14102024 від 14.10.2024 року, до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 , за кредитним договором № 1465690 від 27.02.2024 року. Розмір заборгованості складає 180 000 грн., в тому числі 25000 грн. – сума заборгованості за основним боргом; 142500 грн. – сума заборгованості за відсотками, 12500 грн. – сума заборгованості за пенею (а.с. 50).
Виконання умов договору факторингу №14102024 від 14.10.2024 року та перехід права вимоги за кредитним договором підтверджується реєстром боржників до договору (а.с.241 – 244) та платіжною інструкцією № 487 від 18.10.2024 року, згідно якої ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» сплатило грошові кошти ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» у сумі 1919185,10 грн в якості оплати за відступлення прав вимоги згідно договору факторингу №14102024 від 14.10.2024 (а.с. 245).
Також, апеляційний суд звертає увагу, що апелянтом в своїх доводах щодо заперечень переходу прав вимоги за договором факторингу щодо кредитного договору №1465690 від 27.02.2024 року, наводиться обставини, щодо іншого договору факторингу та іншого кредиту, що за своєю суттю не може бути прийнято до уваги. 
Матеріалами справи також спростовуються заперечень апелянта з приводу розрахунку заборгованості за кредитними договорами №15801-03/2024 від 10.03.2024 року та №04643-04/2024 від 03.04.2024 року, з огляду на наступне.
Як встановлено в судовому засіданні, зазначені договори підписані відповідачем електронними підписами W8535 та W3839 відповідно.
Відповідно до п.п. 1.6. п. 1 договорів, кредит надається клієнту у безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки №4149-49хх-хххх-8208 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту за вказаними реквізитами.
Підписанням Кредитних договорів відповідач підтвердив, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту товариства розміщених на Веб-сайті товариства (п.7.6. Договору).
Отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі 4000,00 грн та 3000,00 грн за договорами про надання фінансового кредиту №15801-03/2024 від 10.03.2024 року та №04643-04/2024 від 03.04.2024 року підтверджується листами №3466_250130165218 від 30.01.2025 року та №3466_250130165219 від 30.01.2025 року ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ», яке надає послуги з переказу коштів, про те, що 10.03.2024 року та 03.04.2024 року на карту № НОМЕР_1 хх-хххх-8208 зараховано 4000,00 грн. та 3000,00 грн відповідно. Із відповіді КБ «ПриватБанк» №20.1.0.0.0/7-250624/99948-БТ від 30.06.2025 року встановлено, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_5 . Із виписок, наданих КБ «ПриватБанк», також встановлено, що на зазначену картку 10.03.2024 року та 03.04.2024 року зараховано перекази в розмірі 4000,00 грн. та 3000,00 грн. відповідно.
Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до п.п. 3, 4 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки та відшкодування збитків.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Відповідно до п.1.2. Договору про надання фінансового кредиту №15801-03/2024 від 10.03.2024 року, кредит надавався строком на 120 днів. Дата надання кредиту 10.03.2024 року. Наданий кредит Клієнт зобов`язаний погасити в останній день строку кредитування. Дата погашення кредиту 07.07.2024 року.
Згідно п.1.4.1. вищевказаного договору, сторонами було погоджено, що процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується у межах строку кредитування, вказаного в п.1.2 цього Договору. 
Згідно п.3.3. Договору нарахування процентів за цим Договором здійснюється в межах строку кредитування, зазначеного в п. 1.2. Договору, починаючи з дня надання кредиту Клієнту (перерахування грошових коштів на рахунок, вказаний Клієнтом). При цьому проценти за користування кредитом нараховуються на залишок фактичної заборгованості за кредитом станом на початок кожного календарного дня.
Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором 15801-03/2024 від 10.03.2024 року, відсотки за користування кредитними коштами кредитором нараховувались в межах погоджених сторонами строку кредитування з 10.03.2024 по 07.07.2024 роки, після закінчення строку кредитування будь-яких нарахувань не було здійснено.
Також, відповідно до п.1.2. Договору про надання фінансового кредиту №04643-04/2024 від 03.04.2024 року, кредит надавався строком на 120 днів. Дата надання кредиту 03.04.2024 року. Наданий кредит Клієнт зобов`язаний погасити в останній день строку кредитування. Дата погашення кредиту 31.07.2024 року.
Згідно п.1.4.1. вищевказаного договору, сторонами було погоджено, що денна процентна ставка становить 2,50% та застосовується у межах строку кредитування, вказаного в п.1.2 цього Договору. 
Згідно п.3.3. Договору нарахування процентів за цим Договором здійснюється в межах строку кредитування, зазначеного в п. 1.2. Договору, починаючи з дня надання кредиту Клієнту (перерахування грошових коштів на рахунок, вказаний Клієнтом). При цьому проценти за користування кредитом нараховуються на залишок фактичної заборгованості за кредитом станом на початок кожного календарного дня. 
Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором 04643-04/2024 від 03.04.2024 року, відсотки за користування кредитними коштами кредитором нараховувались в межах погоджених сторонами строку кредитування з 03.04.2024 по 31.07.2024 роки, після закінчення строку кредитування будь-яких нарахувань не було здійснено. 
Таким чином відповідно до наданих позивачем розрахунків заборгованості за вказаними договорами, відсотки нараховувались відповідно до п. 1.4.1., по 2,50% в день в межах погоджених сторонами строків кредитування. 
Позивачем доведено виконання зобов`язання щодо надання кредитних коштів, однак на протязі строку дії вищевказаних договорів відповідач не виконав умови кредитних договорів, а саме порушуються строки повернення кредиту та сплати процентів, що підтверджується розрахунками вимог банку у зв`язку з неповерненням відповідачами кредитної заборгованості за Договорами.
Таким чином, матеріалами справи встановлено, що за вищезазначеними договорами товариствами було виконано вимоги кредитних договорів щодо надання кредиту, однак відповідачем вимоги щодо повернення кредитів не було виконано.

Колегія суддів звертає увагу, що вищезазначені договори підписані сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі, ОСОБА_1 на момент укладення договорів не заявляв додаткових вимог щодо умов договору, Кредитори перед укладенням кредитних договорів повідомили позичальника та ознайомили з усіма його умовами, а також надали позичальнику інформацію щодо сукупної вартості кредиту, з урахуванням відсоткової ставки за ним та її складових.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, що в вищевказаних договорах містяться несправедливі умови, що, на його переконання, є підставою для відмови в задоволенні вимог про стягнення нарахованих відсотків.

Матеріали справи не містять доказів на спростування презумпції правомірності правочину у цілому, зокрема не спростовано, що під час укладення договору про надання споживчого кредиту позичальник діяв свідомо та вільно, враховуючи власні інтереси, добровільно погодився з його умовами, визначивши при цьому характер правочину і всі його істотні умови, а також отримав кредитні кошти і протягом певного часу виконував умови кредитного договору.

Колегія суддів звертає увагу на те, що вищезазначені договори чи окремі їх положення, недійсними не визнані.

З урахування конкретних обставин даної справи, суд апеляційної інстанції вважає, що позивачем доведено розмір існуючої заборгованості за вказаними кредитними договорами, оскільки в ході розгляду справи було встановлено обставини погодження між сторонами всіх істотних умов договору.

Відповідачем у справі не спростовано обставин отримання та використання ним кредитних коштів у розміру заборгованості, зазначеного в наданому позивачем розрахунку.

Також апеляційний суд зауважує, що відповідачем доказів про повне погашення заборгованості або прощення боргу суду не надано.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до помилкового тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду в оскарженій частині, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції в оскарженій частині.
Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в оскарженій частині в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду в оскарженій частині слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
При цьому, колегією суддів ураховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, п. п. 29 - 30).
Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив це рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Шелудько Оксана Олександрівна залишити без задоволення, а рішення Кодимського районного суду Одеської області від 18 серпня 2025 року залишити без змін.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Шелудько Оксана Олександрівна, залишити без задоволення.

Рішення Кодимського районного суду Одеської області від 18 серпня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення.
Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий О.Ю. Карташов

Судді В.А. Коновалова

Ю.П. Лозко