Справа №592/21253/25
Провадження №2/592/923/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
05 травня 2026 року          м.Суми   
Ковпаківський районний суд м. Суми в складі головуючої судді Корольової Г.Ю., за участю секретаря судового засідання Перев`язки К.А., представника позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом  ОСОБА_2 до Сумської міської ради, третя особа: державний нотаріус Сумської державної нотаріальної контори Охріменко Олени Іванівни про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття, 

У С Т А Н О В И В:
Позиція сторін у справі.
Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до Сумської міської ради, терьої особи – державного нотаріуса Сумської державної нотаріальної контори Охрименко Олени Іванівни про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,
Позовні вимоги мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 , у віці 47 роки, в м. Суми Сумської області померла його дружина ОСОБА_3 , з якою він перебував у шлюбі з 18.07.2024 року та підтверджується свідоцтвом про шлюб. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка з кадастровим номером №5910136600:21:015:0014, що підтверджується інформацією з Реєстру нерухомого майна. право власності на який підтверджується договором купівлі-продажу від 29.09.2020 року, посвідченим приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Борох Л.В., зареєстрованим в реєстрі за № 1141. Позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 та а фактично проживав зі своєю дружиною за адресою: АДРЕСА_1 . 
Позивач є єдиними спадкоємцями померлої, інших спадкоємців за заповітом чи за законом немає. Позивач звернувся із заявою до державного нотаріуса Сумської міської державної нотаріальної контори Охрименко О.І. про вступ у спадщину після смерті своєї дружини ОСОБА_3 , однак, отримав відмову нотаріуса щодо заведення спадкової справи у зв`язку з тим, що ним пропущений шестимісячний строк для прийняття спадщини та роз`яснення про його право звернутись до суду для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач вважав, що фактично прийняв спадщину, оскільки фактично проживав із померлою за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того зазначив – ще у листопаді звертався до нотаріуса, але оскільки була велика черга, то його записали на прийом аж на кінець грудня 2025 року. Також позивач страждав через втрату дружини, переніс душевні страждання та стрес, що теж вплинуло на несвоєчасне звернення до нотаріуса. Позивач був розгублений та шокованим її смертю, був зайнятий її похованням, облаштуванням місця на кладовищі. Вважає, що строк пропущений з незначним проміжком часу повинен був до 19.11.2025, а звернувся 24.12.2025 і посилаючись на висновки ВС стосовно незначного пропуску строку звернення до суду. Тому, позивач просить суд визначити додатковий строк для подачі до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилася після смерті його дружини ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , терміном три місяці з часу набрання рішенням суду законної сили.
Представник відповідача СМР Кравченко Д.В. у відзиві на позовну заяву не погоджується з вимогами позову, посилаючись на те, що спочатку позивач вважав, що фактичне прийняв спадщину, оскільки на день смерті дружини проживав разом з нею за місцем її реєстрації, а далі стверджувати як про необізнаність про відкриття спадщини, так і про душевні страждання у зв`язку зі смертю дружини. Відповідач у відзиві посилаючись на практику ВС зазначає, що перебування у депресії у зв`язку зі смертю близької людини не є об`єктивними та непереборними труднощами, з якими закон пов`язує поважність пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки глибокі душевні страждання у зв`язку зі смертю близької чи знайомої людини відчуває переважна більшість людей. Також вважає неприйнятими ствердження позивача з приводу введення карантину на території країни, який вже не підлягає застосуванню на період прийняття спадщини, як і на введення воєнного стану, оскільки позивач не був позбавлений можливості відповідно до чинного законодавства надіслати заяву поштовим відправленням в строк для прийняття спадщини. Вважає, що позивачем не надано жодного доказу який б підтверджував поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, а також не доведено, що пропуск строку для прийняття спадщини відбувся з поважних причин і наявні підстави для задоволення позовних вимог. Просять відмови у задоволенні позовних вимог.
Процесуальні дії.
Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 05.01.2026 відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження з викликом сторін та призначено підготовче судове засідання на 11 лютого 2026 року. 
Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 11.02.2026 року закрито підготовче судове засідання і призначено до розгляду на 12 березня 2026 року. 
Фактичні обставини справи.
У судовому засіданні представник позивача - адвокат Пєхтєрєв Д.В. позовну вимогу підтримав з мотивів зазначених в позовній заяві, а в наступному засіданні надав додаткові докази поважності пропущеного строку, такі як: смерть батька ІНФОРМАЦІЯ_3 і намагання позивача поїхати на похорони батька, перенесення душевних страждань, пов`язаних з його втратою, а також поважність пропущення строку звернення до нотаріуса з приводу хвороби позивача протягом липня-листопаду 2025 року у вигляді остеохондрозу відділу хребта та проходження курс лікування та реабілітації. Також у якості доказів надав платіжні інструкції з плати комунальних послуг за місцем реєстрації спадкодавця та акт про надання фінансових послуг до кредитного договору, де позичальником була ОСОБА_3 і повернення ним за неї боргу у сумі 49 452 грн.
Представник відповідача СМР Кравченко Д.В. у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, посилаючись на викладені у відзиві на позовну заяву щодо відсутності поважних причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини. 
Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, заслухавши думку сторін, суд приходить до такого висновку.
Так, судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 11). Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на її майно - житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка з кадастровим номером №5910136600:21:015:0014, що підтверджується інформацією з Реєстру нерухомого майна. право власності на який підтверджується договором купівлі-продажу від 29.09.2020 року, посвідченим приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Борох Л.В., зареєстрованим в реєстрі за № 1141 (а.с.15-23).
Відповідно до свідоцтва про шлюб ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб 18 липня 2024 року (а.с.10).
Згідно матеріалів спадкової справи №498/2025 спадкова справа була заведена після померлої ОСОБА_3 за зверненням АТ «Ідея Банк» з претензією як кредитора до спадкоємців, після закінчення шестимісячного строку після смерті ОСОБА_3 із заявами про прийняття спадщини або про відмову не надходило. Позивач звернувся 24 грудня 2025 року до державного нотаріуса Сумської міської державної нотаріальної контори Охріменко О.І. з заявою про прийняття спадщини.
Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 24 грудня 2025 року відмовлено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер обліковій картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 , у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права
Відповідно до статей 1216, 1218 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).
Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (стаття 1223 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Згідно з частинами першою, другою статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є такі, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть застосовуватися, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.
Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не використав право на прийняття спадщини через брак інформації про смерть спадкодавця, незнання приписів закону тощо, тоді немає правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.
Такі правові висновки викладено у постанові Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15, а також у постановах Верховного Суду від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16, від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19) та інших.
З урахуванням фактичних обставин конкретної справи поважними причинами пропуску строку суд може визнати, зокрема: 1) тривалу хворобу спадкоємців; 2) велику відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем розташування спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України тощо.
Суд не може визнати поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, брак коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.
Подібні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 17 березня 2021 року у справі № 638/17145/17, від 22 березня 2023 року у справі № 361/8259/18 та багатьох інших.
З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду із позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.
Неподання заяви умисно чи з необережності (недбалості) не може бути підставою для визначення спадкоємцю додаткового строку для прийняття спадщини.
Вирішуючи питання визначення додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, першорядно, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.
Крім цього необхідно враховувати, що безпідставне надання додаткового строку для прийняття спадщини є порушенням правової визначеності як елемента правовладдя (верховенства права) та є незаконним втручанням у права спадкоємців, які прийняли спадщину, а у разі відсутності таких спадкоємців - інтереси територіальної громади, яка має право на визнання спадщини відумерлою.
До таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 червня 2024 року у справі № 686/5757/23(провадження № 14-50цс24).
Так, позивач в обґрунтування своїх вимог вказав, що основною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини стало те, що він вважав себе як особа, що фактично прийняв спадщину, оскільки фактично проживав з померлою за адресою: АДРЕСА_1 , а потім вказав причину пропуску – велику чергу до нотаріуса, де його записали лише на кінець грудня 2025 року, іншою причиною пропуску – є незначний період його пропуску, а в подальших письмових поясненнях і в судовому засіданні повідомив представник – смерть батька ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер у віці 91 рік в Грузії та його намагання поїхати на похорони, постійно перебував у напруженому стані після смерті батька та дружини, а також те, що тривалий час у липні-листопаді 2025 року хворів на остереохондроз і було важко пересуватися, що унеможливлювало подати відповідну заяву до нотаріуса. В підтвердження обставини хвороби позивач надав відповідні медичні документи, що підтверджують діагноз.
Посилання представником позивача на необізнаність щодо вимог законодавства, оскільки вважав, що фактично прийняв спадщину – не може вважатися поважною причину, що узгоджується з позиціями ВС у постановах №148/1805/20 від 01 червня 2022, №296/12109/18 та 161/17389/23, а тому дана причина не є поважною.
Посилання позивача, що він переніс стрес та душевні хвилювання, що теж вплинуло на пропуск строку також судом не може братися до уваги, враховуючи висновок постанови ВС у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 січня 2021 року у справі №752/11156/18-ц, де зазначено, що перебування у депресії у зв`язку зі смертю близької людини, не є об`єктивними та непереборними труднощами, з якими закон пов`язує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки глибокі душевні страждання у зв`язку зі смертю близької чи знайомої людини відчуває переважна більшість людей. 
Крім цього, позивач посилається на практику Верховного суд щодо причин пропуску у період з 12 вересня 2020 до 31 серпня 2020 року, пов`язаним із введенням карантину на території України, але цей період не підлягає під період ані смерті, ані прийняття спадщини, як і посилання позивача на введення воєнного стану на території України, оскільки у позивач знаходився на території м. Суми і разом із тим, необхідно приймати до уваги, що для подання заяви про прийняття спадщини не є обов`язковим особисте подання документів безпосередньо в приміщенні нотаріальної контори, адже закон не позбавляє спадкоємця права направити цю заяву за допомогою засобів поштового зв`язку, а також подати її через орган місцевого самоврядування (див. постанову Верховного Суду від 27 березня 2025 року у справі № 953/4429/23 провадження № 61-2090св24). 
З додаткових пояснень представника позивача з приводу надання довідок про стан його хвороби за період з липня-листопад 2025 року, де ним зазначено щодо неможливість його пересування, спростовується його ж твердженням про бажання полетіти до Грузії саме у цей період на похорони батька, а також і те, що у рекомендаціях реабілітаційного центру рекомендовано регулярна дозована ходьба, тобто спростовує неможливість його пересування. 
Посилання представником позивача на постанову ВС за №953/8112/20 з приводу задоволення позовних вимог, оскільки пропуск є незначним, судом не береться до уваги, виходячи з того, що у зазначеній справі період пропуску строку для звернення до нотаріуса охоплювався періодом карантину і не може бути застосований до конкретній справи. 
Головною ознакою поважних причин такого пропуску є те, що вони унеможливлюють своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини. Неподання заяви умисно чи з необережності (недбалості) не може бути підставою для визначення спадкоємцю додаткового строку для прийняття спадщини.
Разом із тим, необхідно приймати до уваги, що для подання заяви про прийняття спадщини не є обов`язковим особисте подання документів безпосередньо в приміщенні нотаріальної контори, адже закон не позбавляє спадкоємця права направити цю заяву за допомогою засобів поштового зв`язку, а також подати її через орган місцевого самоврядування (див. постанову Верховного Суду від 27березня 2025 року у справі № 953/4429/23 провадження № 61-2090св24).
Таким чином, враховуючи, що позивачем не надано доказу на підтвердження поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, суд дійшов до висновку, що позивач та його представник не довели існування об`єктивних, непереборних, істотних труднощів щодо подачі заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , у зв`язку із чим відсутні підстави для встановлення позивачу додаткового строку на прийняття спадщини.
Щодо вирішення питання про судові витрати, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати необхідно залишити за позивачем.
Доказів понесення будь-яких витрат відповідачем при розгляді даної справи суду надано не було.
Керуючись ст. 1270, 1272 ЦК України, ст. 258, 259, 265 -268 ЦПК України, суд 

У Х В А Л И В:
Відмовити у задоволенні позову  ОСОБА_2 до Сумської міської ради, третя особа: державний нотаріус Сумської державної нотаріальної контори Охріменко Олени Іванівни про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.
Позивач -  ОСОБА_2 , АДРЕСА_4 , рнокпп НОМЕР_2 .
Відповідач - Сумська міська рада, м.Суми, пл.Незалежності, 2, код ЄДРПОУ 23823253.
Третя особа: державний нотаріус Сумської міської державної нотаріальної контори Охріменко Олена Іванівна, м.Суми, пр-т Шевченка, 3, код ЄДРПОУ 41854303.

Повний текст рішення виготовлено 14 травня 2026 року.

Суддя Галина КОРОЛЬОВА