Справа № 466/1040/26
Провадження № 2/466/1798/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2026 року Шевченківський районний суд м. Львова
у складі: головуючого – судді Зими І.Є.
за участі секретаря с/з Васинчик М.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного провадження, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості , 
в с т а н о в и в:
11 лютого 2026 року, ТОВ «Деал Фінанс Груп» звернулось до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за договором №71375689 від 11.08.2025 року , в розмірі 13 250,49 грн., судовий збір та витрати на правову допомогу в розмірі 4 500 грн.
Свої вимоги мотивує тим, що 11 серпня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір про надання коштів у кредит №71375689, відповідно до умов якого останньому надано кредит у розмірі 5 000 грн, строком на 15 днів, з 11.08.2025 року по 25.08.2025 року, з фіксованою процентною ставкою у розмірі 0,233 відсотка щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісією за надання кредиту в розмірі 10 відсотків від суми наданого кредиту, що у грошовому виразі становить 500 грн, а також передбачено пеню/неустойку, у випадку порушення строків повернення кредиту.
Договір укладено в електронній формі з застосуванням одноразового ідентифікатора №18166, що був направлений на електронну адресу відповідача, зазначену ним під час укладення договору, та використаний останнім для підписання договору кредиту. Позивач зазначає, що без проходження відповідачем ідентифікації, реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі кредитодавця, надання персональних даних, реквізитів банківської картки та підтвердження волевиявлення одноразовим ідентифікатором укладення договору було б технічно неможливим.
Кредитодавець виконав свої зобов`язання за договором, перерахувавши відповідачу грошові кошти в розмірі 5 000 грн на банківську платіжну картку № НОМЕР_1 , що підтверджується електронною платіжною інструкцією №8f5efc51-bd8e-42d5-ae85-8f2fa46086ca від 11.08.2025 року, листом кредитодавця №23/12/25-24577 від 23.12.2025 року та довідкою ТОВ «Європейська платіжна система» №КД-000025180 від 07.01.2026 року.
У подальшому право вимоги за вказаним договором на підставі договору факторингу №16/09/25 від 16.09.2025 року було відступлено ТОВ «Деал Фінанс Груп», яке стало новим кредитором.
Відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим, відповідно до розрахунку позивача, утворилась заборгованість у розмірі 13 250,49 грн, яка складається з : 5 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 100,54 грн - сума заборгованості за комісією, 8 149,95 грн - сума заборгованості за пенею/неустойкою. 
Ухвалою суду від 02.03.2026 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження.
В судове засідання представник позивача не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи. Відзиву на позовну заяву не подав.
Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі сторін, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст. ст. 280-282 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних доказів та ухвалити заочне рішення.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.
Судом встановлено, що 11 серпня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір про надання коштів у кредит №71375689.
Відповідно до умов вказаного договору, кредитодавець зобов`язався надати позичальнику грошові кошти у розмірі 5 000 грн строком на 15 днів, а позичальник, у свою чергу, зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти, комісію та інші платежі, передбачені договором.
Згідно умов договору, процентна ставка становить 0,233 відсотка щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту становить 10 відсотків від суми кредиту, що у грошовому виразі складає 500 грн, а у разі порушення строків повернення кредиту передбачено нарахування пені у розмірі 4 відсотки на залишок заборгованості за тілом кредиту за кожен день понадстрокового користування.
Судом встановлено, що вказаний договір укладено в електронній формі шляхом використання відповідачем одноразового ідентифікатора, що є електронним підписом у розумінні Закону України «Про електронну комерцію».
Відповідно до статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором є належним способом підтвердження волевиявлення особи при укладенні електронного договору.
Крім того, відповідно до статей 205, 207 ЦК України правочин може вчинятись у письмовій, у тому числі електронній формі, а електронний документ, який містить всі істотні умови договору та підписаний сторонами, є належним доказом його укладення.
Таким чином, суд приходить до висновку, що між сторонами виникли договірні правовідносини кредитування, а укладений договір є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства України.
Разом з тим, судом встановлено, що кредитодавець виконав свої зобов`язання за договором, а саме надав відповідачу грошові кошти у розмірі 5 000 грн, що підтверджується електронною платіжною інструкцією №8f5efc51-bd8e-42d5-ae85-8f2fa46086ca від 11.08.2025 року, яка містить відомості про ініціювання платіжної операції щодо перерахування грошових коштів у розмірі 5 000 грн на картковий рахунок відповідача, довідкою ТОВ «Європейська платіжна система» №КД-000025180 від 07.01.2026 року, відповідно до якої підтверджено прийняття до виконання платіжної інструкції та фактичне завершення платіжної операції з перерахування грошових коштів на платіжну картку відповідача, а також листом кредитодавця №23/12/25-24577 від 23.12.2025 року, яким підтверджено факт перерахування коштів відповідачу на виконання умов кредитного договору.
При цьому, суд враховує, що відповідно до положень Закону України «Про платіжні послуги» та нормативно-правових актів Національного банку України, документи, сформовані під час здійснення платіжних операцій з використанням електронних платіжних засобів, мають статус первинних документів та можуть бути використані під час урегулювання спірних питань.
Таким чином, факт отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується належними та допустимими доказами.
Водночас, відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, доказів повернення кредитних коштів або сплати нарахованих платежів у повному обсязі суду не надав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість.
Згідно з розрахунком позивача, заборгованість відповідача за договором кредиту становить 13 250,49 грн, яка складається з суми основного боргу, комісії та неустойки.
Судом також встановлено, що право вимоги за вказаним договором кредиту перейшло до позивача на підставі договору факторингу №16/09/25 від 16.09.2025 року. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі. Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у тому обсязі та на тих умовах, які існували на момент переходу цих прав.
Відповідно до Реєстру прав вимог №23/12/25-02 від 23.12.2025 року, первісний кредитор відступив ТОВ «Деал Фінанс Груп» право вимоги заборгованості до відповідача за договором кредиту №71375689 від 11.08.2025 року в загальному розмірі 13 250,49 грн. 
Отже, ТОВ «Деал Фінанс Груп» є належним кредитором у даних правовідносинах та має право вимагати від відповідача виконання зобов`язання.
При цьому суд враховує правову позицію Верховного Суду, відповідно до якої неповідомлення боржника про відступлення права вимоги не звільняє його від обов`язку виконання зобов`язання, а лише надає право виконати його первісному кредитору.
Оцінюючи заявлені позовні вимоги, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, що передбачено статтею 610 ЦК України.
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Таким чином, невиконання відповідачем умов договору свідчить про наявність підстав для стягнення заборгованості.
Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача неустойки, суд зазначає наступне.
Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою, штрафом, пенею є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Згідно із ч. 3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит банком або іншим кредитодавцем, позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця неустойки, штрафу, пені за таке прострочення. Офіційний текст Закону №2120-IX також передбачає, що неустойка, штраф, пеня та інші платежі, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання таких договорів, підлягають списанню кредитодавцем. 
З огляду на вищевказане, стягнення заборгованості за пенею/неустойкою за договором у розмірі 8 149,95 грн не підлягає задоволенню.
Водночас вимоги про стягнення основного боргу та комісії є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та відповідають умовам договору.
Відтак, відповідач був обізнаний зі всіма істотними умовами договору, у тому числі щодо суми кредиту, строку кредитування, розміру процентної ставки, комісії та порядку повернення кредитних коштів, і добровільно погодився на такі умови.
Таким чином, вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та комісією є доведеними та обґрунтованими.
Враховуючи викладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором кредиту №71375689 від 11.08.2025 року у розмірі 5 100,54 грн, з яких: 5 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 100,54 грн - сума заборгованості за комісією.
В решті позовних вимог, а саме в частині стягнення пені/неустойки у розмірі 8 149,95 грн, слід відмовити.
Крім того, в силу дії 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в користь позивача судові витрати.
Щодо вимоги позивача про стягнення витрат на правничу допомогу, суд приходить до наступного висновку.
Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.
Згідно з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем подані: договір про надання правничої допомоги №22-08/25/ДІЛ від 22.08.2025 року, витягу з Акту №4-ДІЛ від 30.12.2025 р. приймання-передачі наданої правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги № 22-08/25/ДІЛ від 22.08.2025, витяг з Акту приймання передачі справ на надання правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги №22-08/25/ДІЛ від 22.08.2025 року, платіжна інструкція на підтвердження оплати наданої правничої допомоги, Ордер серія АХ №1287256 від 03.09.2025 р., Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ПТ №2099 від 03.04.2018 р.
Представник позивача просить стягнути витрати за надання професійної правничої допомоги на загальну суму 4 500 грн.
Під час вирішення питання про стягнення витрат на професійну правову допомогу, суд враховує висновки Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц у постанові від 19.02.2020 року. Так, суд наголосив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Важливими є також висновки у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Відтак, суд приходить до висновку, що витрати на професійну правничу допомогу у заявленому розмірі є завищеними, враховуючи категорію справи та час, який захисник міг би потратити на підготовку матеріалів. В цій частині заявлених вимог слід стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 3 000 грн, що буде співрозмірним, на думку суду, з ринковими цінами адвокатських послуг, та складністю вказаної цивільної справи.
Керуючись: ст. ст. 512, 526, 543, 1054 ЦК України, ст. ст. 10-13, 76-81, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, 
у х в а л и в:
позов задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» заборгованість за договором №71375689 від 11 серпня 2025 року у розмірі 5 100 (п`ять тисяч сто гривень 54 копійки) грн 54 коп., сума заборгованості за основною сумою боргу, сума заборгованості за комісією.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» 2662,40 грн. (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні 40 копійок) судового збору.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» понесені витрати на правову допомогу у розмірі 3 000 грн. (три тисячі гривень). 
В решті вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку ст. 284-285 ЦПК України.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом 30 днів з дня його ухвалення безпосередньо до Львівського апеляційного суду. 
Сторони в справі:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп», код ЄДРПОУ:44280974, місцезнаходження: Київська область, м. Ірпінь, вул. Садова, 31/33.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .
  Суддя	  	 І.  Є.  Зима